Справа № 177/1247/26
Провадження № 2/177/1194/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
01 червня 2026 року 
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Суботіної С. А.
за участі: секретаря Ференц Я. З., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, упорядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася 14.04.2026 до суду з указаним позовом та просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в сумі 8191,33 грн.
Пред`явлені вимоги позивач мотивувала тим, що з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. За рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2017 № 177/674/17 із відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно. Однак, відповідач сплачує аліменти не регулярно, допускає заборгованість. Дитина має слабкий імунітет, потребує регулярних медичних обстежень, прийому ліків, у зв`язку з чим, позивач несе додаткові витрати на дитину. 
Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5, 28).
За відомостями з реєстру Лозуватської сільської територіальної громади, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).
Мешканцями с. Лозуватка 03.04.2026 складено акт, у якому зазначено, що ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2017 (справа № 177/674/17) із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 06.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 15.08.2017 (а.с.6-7).
Як вказує позивач, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, а тому дитина перебуває на її повному утриманні, на підтвердження чого надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 17.02.2026, відповідно до яких, останні виплати по аліментам позивачем отримано у серпні 2025 року в розмірі 7500,00 грн (а.с.15).
Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання малолітнього сина, позивач вказувала, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі та не в змозі самостійно нести усі додаткові витрати на утримання сина, пов`язані з лікуванням та задоволенням інших життєвих потреб.
Відповідно до листа Відділу обслуговування громадян № 19 (сервісний центр) ГУПФУ у Дніпропетровській області та за даними з Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 , як отримувач пенсії та державних спеціальних виплат на обліку не перебуває. Останні відомості про суми заробітку для нарахування пенсії за 2024 рік, де вказано загальний розмір отриманого позивачем доходу у 2024 році в розмірі 54203,69 грн (а.с.9-14).
Згідно з наданими суду медичними документами, ОСОБА_5 із квітня 2025 року перебуває під наглядом лікаря-отоларинголога з приводу аденоїдної вегетації, та у серпні 2025 року йому проведено операцію - аденотомія. Серед рекомендацій лікарів – спостереження педіатра, гіпоалергенна дієта, імуномоделююча терапія (а.с.16-22).
Також, позивачем у підтвердження понесених витрат надано копії чеків та квитанції на придбання дитячих речей і медикаментів (а.с.23-26)
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Згідно зі ст. ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Як вбачається з положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Згідно зі ст. 185 СК України, той із батьків, із кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той із батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз указаної матеріально-правової норми вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, окрім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, а їх розмір повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, зокрема випадків, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до тих чи інших занять тощо). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. За своїм характером ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним із батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Правові висновки з цього приводу викладені Верховним Судом у постановах від 20.03.2019 у справі№183/1679/17, від 12.12.2019 у справі №756/4947/17-ц, від 01.04.2020 у справі №521/16268/18, від 08.12.2021 у справі №607/12170/20.
Таким чином, виходячи з визначеного ст. 141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, який узгоджується з положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», та аналізу вказаних норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що обов`язок участі у додаткових витратах на дитину по своїй суті є самостійним та окремим від обов`язку по утриманню дитини, покладається на обох батьків рівною мірою незалежно від того, із ким проживає дитина, у зв`язку з чим, при визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Проаналізувавши встановлені судом обставини, із урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути додаткові витрати, понесені нею на утримання малолітнього сина, одноразово в розмірі 8191,33 грн.
Підстав, які б визначали присудження додаткових витрат шляхом їх періодичного чи постійного стягнення з відповідача, судом не встановлено.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1331,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 142, 206, 247, 263-265, 274, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,– задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) у рахунок відшкодування понесених нею додаткових витрат на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 8191 (вісім тисяч сто дев`яносто одну) гривню 33 копійки.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) у дохід держави судовий збір у розмірі 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 02.06.2026

  Суддя: