ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №336/10039/25 Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С.
Провадження №33/807/604/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кузнецова П.М. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який згідно відомостей протоколу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з відомостями договору про надання правничої допомоги від 7 жовтня 2025 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 20 вересня 2025 року о 02.12 годині в м. Запоріжжі по вул. Базовій, 1-к, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі охорони здоров`я, висновок КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР № 6948 від 20.09.2025. Вказаними діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Кузнецов П.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судове засідання з розгляду вказаної справи суддею Шевченківського районного суду м.Запоріжжя було призначено вперше на 12 січня 2026 року. З метою реалізації прав на захист, адвокатом 11 січня 2026 року до суду за допомогою "Електронного суду" подано заяву про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, також у заяві зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_1 12 січня 2026 року буде перебувати на стаціонарному лікуванні перед операцією та не зможе з`явитись у судове засідання, у зв`язку з чим, захисник просив суд, керуючись ст. ст. 268, 271 КУпАП та з метою надання належної правничої допомоги клієнту, відкласти розгляд справи. Однак, нехтуючи наведену заяву, суд прийняв постанову про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважну причини його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ним було подано апеляційну скаргу в даній справі у встановлений законом строк, яка постановою судді Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2026 року, повернута захиснику з роз`ясненням права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. 271 КУпАП. 
Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року.
8 травня 2026 року адвокат Кузнецов П.М. звернувся з клопотанням про зупинення провадження в справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
Щодо заявленого захисником клопотання про зупинення провадження в справі з підстав того, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу слід зазначити, що нормами КУпАП не передбачено зупинення провадження в справах про адміністративне правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП з наведеної підстави, а тому вказане клопотання не підлягає задоволенню.
Одночасно слід зазначити, що листом Верховного суду до апеляційних та місцевих судів загальної юрисдикції від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25 надано роз`яснення, що частиною четвертої статті 277 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачені певні випадки зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, однак зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності на військовій службі можливе лише після внесення змін до КУпАП.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Крім того, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою адвоката Кузнецова П.М., який в його інтересах має право подати суду пояснення, клопотання, докази в даній справі та висловити позицію щодо складеного відносно ОСОБА_1 протоколу.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1  та адвоката Кузнецова В.А. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, відображених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №459357 від 20 вересня 2025 року та визнаних судом доведеними підтверджується:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. (а.с. 5);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 вересня 2025 року, яке складено у зв`язку відмовою  ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Алкотест Драгер 6820» (а.с. 6);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №6948 від 20 вересня 2025 року, відповідно до якого  ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7);
- відеозаписом події (а.с. 10).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.
Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота;  порушення координації рухів;  порушення мови;  виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). 
Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).
Вказані вимоги закону дотримані працівниками поліції.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ст.ст. 268, 271 КУпАП, суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
З матеріалів провадження вбачається, що  ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції був повідомлений заздалегідь у встановленому законом порядку, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. №28) на номер телефону вказаний ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі та клопотаннях, скерованих до суду його захисником. Однак, в судове засідання  ОСОБА_1 у призначений судом день та час не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. При цьому, матеріали справи засвідчують, що клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Кузнецова П.М. про відкладення розгляду справи надійшло до суду після постановленого в справі процесуального рішення, а тому наведене клопотання не могло бути враховано суддею місцевого суду під час розгляду справи.
Сам по собі факт розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки судом першої інстанції здійсненні всі необхідні процесуальні заходи для його повідомлення про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання він не з`явися. 
Враховуючи положення, передбачені ст. 268 КУпАП та приймаючи до уваги те, що ст. 277 КУпАП передбачений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, який становить п`ятнадцять днів з дня одержання відповідного протоколу та інших матеріалів, обізнаність ОСОБА_1 про судовий розгляд справи, суддя апеляційного суду не вбачає порушень процесуального закону з приводу розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Суддею апеляційного суду, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, його виклику та виклику його захисника до суду апеляційної інстанції, і вони не скористалися таким правом. 
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справу переглянуту в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Кузнецову Павлу Миколайовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року.
Апеляційну скаргу адвоката Кузнецова Павла Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 336/10039/25