Номер провадження 2/754/144/26
Справа №754/3279/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

26 червня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді - Сенюти В. О.,
секретаря судового засідання - Каба А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6403526 в електронній формі. В подальшому, 28.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28082024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 28.08.2024 до договору факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 21312,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8512,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1150,00 грн - заборгованість за комісією; 6650,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Крім того, 20.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 25270-04/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 29.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14052,50 грн, з яких 3500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5302,50 грн - сума заборгованості за відсотками; 5250,00 грн - сума заборгованості за пенею.
20.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 33926-04/2024, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 8 кредитного договору. 20.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20082024, у відповідності до умов якого TОB «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 20.08.2024 до договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13200,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7200,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 2000,00 грн- сума заборгованості по штрафним санкціям. 
Також, 19.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 33525-04/2024, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 8 Кредитного договору. 19.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19092024, у відповідності до умов якого TОB «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.09.2024 до договору факторингу № 19092024 від 19.09.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13200,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2000,00 грн - сума заборгованості по штрафним санкціям.
Позикодавець свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвакат Кірюшин А.А. через електронний суд подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, заперечує проти позовних вимог. Вказує, що не погоджується з розрахунком заборгованості за процентами, який складений позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки, надані документи не містять відомостей про те, що за вказаними договорами були перераховані грошові кошти на банківський рахунок відповідача. Також зазначає, що не можуть бути належними та допустимими доказами листи ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Крім того, розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Разом з тим, позивач вказує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передачі права вимоги від первісних кредиторів до позивача за кредитними договорами, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав до задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за вказаними договорами на користь позивача. Також, позивачем не надано доказів сплати ціни продажу, що ставить під сумнів виконання зобов`язань фактором за договорами факторингу, а відповідно і набуття права вимоги до відповідача.
Представник позивача - адвокат Дергунова А.В. направила до суду відповідь на відзив, в якому вказує, що відповідачем умови договору позики не виконувались, отже нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов договору позики є правомірним, а відповідач жодним чином не позбавляється від обов`язку виконання умов договору позики та погашення заборгованості в повному обсязі. Разом з тим, підписавши кредитні договори та договори позики, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю, передбачену законодавством інформацію, перед укладанням кредитних договорів та договорів позики. Крім того, позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно договорів.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27.10.2025 витребувано від АТ «Універсал Банк» інформацію щодо зарахування грошових коштів на рахунок банківської карти № НОМЕР_1 .
01.12.2025 на адресу суду через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані судом докази.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Прохальна частина позовної заяви містить вимогу проводити розгляд справи у відсутність представника позивача.
Представник відповідача та відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Судом встановлено, що 20.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6403526, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до 1.2. кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн.
Відповідно до платіжного доручення № 128841025 від 20.04.2020 відповідач отримав кошти у розмірі 5000,00 грн згідно договору № 6403526 (а.с.21).
Згідно 1.3. кредитного договору, кредит надається загальним строком на 340 днів з 20.04.2024 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.
Відповідно до п.п. 1.2. п. 1 кредитного договору, 2.1. кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Згідно інформації про рахунок, наданий АТ «Універсал Банк», 20.04.2024 мало місце зарахування коштів у розмірі 5000,00 грн (а.с.212).
Згідно п.п. 1.3. п. 1 кредитного договору, 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1150,00 грн., яка нараховується за ставкою 23.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
28.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28082024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 від 28.08.2024 до договору факторингу № 28082024 від 28.08.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21312,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8512,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1150,00 грн - заборгованість за комісією, 6650,00 грн - сума заборгованості за неустойкою.
20.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 255270-04/2024, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3500,00 грн., строком на 120 днів, термін повернення 17.08.2024 із сплатою процентної ставки у розмірі 1,50 % в день.
Відповідно до п. 1.6 умов кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_3.
Згідно інформації про рахунок, наданий АТ «Універсал Банк», 20.04.2024 мало місце зарахування коштів у розмірі 3500,00 грн. (а.с.212).
29.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.07.2024 до Договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №25270-04/2024 в сумі 14052,50 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5302,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 5250,00 грн - сума заборгованості за пенею.
20.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 33926-04/2024, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 4000,00 грн строком на 120 днів, терміном до 17.08.2024, із сплатою процентної ставки у розмірі 1,50 % в день.
Відповідно до п. 1.6 умов кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_3.
20.04.2024 здійснено безготівкове зарахування коштів на суму 4000,00 грн (а.с.212).
20.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20082024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 20.08.2024 до договору факторингу №20082024 від 20.08.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 33926-04/2024 в сумі 13200,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7200,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2000,00 грн - сума заборгованості по штрафним санкціям.
19.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 33525-04/2024, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн., строком на 120 днів, до 16.08.2024 із сплатою процентної ставки у розмірі 1,50 % в день.
Відповідно до п. 1.6 умов кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_3.
19.04.2024 здійснено безготівкове зарахування коштів у розмірі 4000,00 грн (а.с.212).
19.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 19.09.2024 до договору факторингу №19092024 від 19.09.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 33525-04/2024 в сумі 13200,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2000,00 грн - сума заборгованості по штрафним санкціям.
Відповідно до положення ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Згідно із ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07. 2017 у справі № 752/8842/14-ц.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
З вищевикладеного випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 755/2284/16-ц.
Згідно з правовими висновками, наведеними в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21) виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Таким чином, суд приходить до висновку, що факт видачі кредитних коштів за кредитними договорами: № 6403526 від 20.04.2024 на суму 5000,00 грн., № 25270-04/2024 від 20.04.2024 на суму 3500,00 грн., № 33926-04/2024 від 20.04.2024 на суму 4000,00 грн, № 33525-04/2024 від 19.04.2024 на суму 4000,00 грн., стороною позивача доведено.
При цьому, сторона відповідача, заперечуючи факт отримання грошових коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала суду належні, достатні та достовірні докази на спростування факту безготівкового зарахування кредитних коштів за кредитними договорами 6403526 від 20.04.2024 на суму 5000,00 грн., № 25270-04/2024 від 20.04.2024 на суму 3500,00 грн., № 33926-04/2024 від 20.04.2024 на суму 4000,00 грн, № 33525-04/2024 від 19.04.2024 на суму 4000,00 грн. 
Щодо розміру заборгованості за процентами за вказаними договорами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 24-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Позивач у позовній заяві не заявив вимог про застосування судом ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Згідно з умовами кредитних договорів, позичальник зобов`язується повернути кошти, сплатити відсотки за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами.
Відповідачем умови кредитних договорів не виконувались отже нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитних договорів є правомірним, а відповідач жодним чином не позбавляється від обов`язку виконання умов кредитних договорів та погашення заборгованості в повному обсязі.
Вказаний розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договорів та підтверджений наданими до суду розрахунками заборгованості.
Однак, відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований, суду не надано своїх розрахунків погашення заборгованості які б свою чергу мали противагу розрахункам позивача. Також відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання вимог договорів.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Водночас, щодо вимоги про стягнення штрафних санкцій за користування кредитами слід зазначити наступне.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання ( частина перша статті 549 ЦК України ). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( частини друга та третя цієї статті ).
Разом з тим, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Судом встановлено, що всі кредитні договори був укладений між сторонами у 2024 році, тобто, в період коли позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойку(штраф,пеня) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договорами.
Приймаючи до уваги вище наведені положення чинного законодавства, а також те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню: за кредитним договором № 6403526 від 20.04.2024 в розмірі 14662,00 грн; за кредитним договором №25270-04/2024 від 20.04.2024 в розмірі 8802,50 грн; за кредитним договором №33926-04/2024 від 20.04.2024 в розмірі 11200,00 грн; за кредитним договором №33525-04/2024 від 19.04.2024 в розмірі 11200,00 грн, за виключенням штрафних санкцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2248,50 грн. (45864,50 грн.*3028,00 грн./61764,50 грн).
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 11, 202, 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 128, 131, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 274, 275, 279, 280- 289, 352, 354 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за кредитним договором № 6403526 від 20.04.2024 в розмірі 14662,00 грн; за кредитним договором №25270-04/2024 від 20.04.2024 в розмірі 8802,50 грн; за кредитним договором №33926-04/2024 від 20.04.2024 в розмірі 11200,00 грн; за кредитним договором №33525-04/2024 від 19.04.2024 в розмірі 11200,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2248,50 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено - 26.06.2026.
Суддя     В.О.Сенюта