ЄУН: 336/3150/26
Провадження №: 3/336/1639/2026 
ПОСТАНОВА
Іменем України
16 квітня 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
21 березня 2026 року приблизно о 20.15 годині ОСОБА_1 перебуваючи біля будинку №8 по вул. Спартака Маковського у м. Запоріжжя, керував автомобілем Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (рівень алкоголю 2,20‰).
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликався до суду двічі, як шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, так і шляхом направлення смс-повістки на номер телефону, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини неявки суд не повідомив.
Як вказував Верховний Суд у постанові від 17.11.2022 року по справі № 560/5541/20, якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. 
З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію. 
Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41 «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, оскільки ОСОБА_1 був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, суд розглянув справу за наявними доказами за його відсутності.
Прокурор, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, посилаючись на лист від 09.10.2023 року, згідно з яким, прокурори Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя участь у розгляді суддями Шевченківського районного суду м. Запоріжжя справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, приймати не будуть до внесення відповідних змін до законодавчих актів, оскільки прокурори не включені до складу учасників справи, перелічених у главі 21 КУпАП.
Відповідно до результатів тестування рівень алкоголю у ОСОБА_1 на момент дослідження (21.03.2026 року о 21.26 годині) становить 2,20‰. ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений з результатом огляду, а також підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
На компакт-диску з відеозаписом, долученим до матеріалів справи, зафіксовано як автомобіль Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та момент його зупинки поліцейськими. Одразу після зупинки автомобіля, ОСОБА_1 запитав у поліцейських чи ведеться відеофіксація, та отримавши відповідь про проведення повної відеофіксації, почав просити поліцейських вимкнути камеру. Поліцейські повідомили про надходження виклику про можливе керування даним автомобілем водієм, який перебуває у стані сп`яніння та ОСОБА_1 повідомив, що дійсно випив. Поліцейські пред`явили вимогу надати для перевірки документи та ОСОБА_1 тримаючи в руках документи називав свої дані, але згодом почав бігти з місця зупинки. Поліцейські повідомили про те, що він буде затриманий за вчинення таких дій. В подальшому поліцейські наздогнали ОСОБА_1 та затримали, застосувавши спеціальний засіб – кайданки.
Згодом, після перевірки документів та встановлення особи водія, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечував цього, вказавши, що таке трапилось лише один раз та знову просив поспілкуватись без камери.
ОСОБА_1 було доставлено до ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області для складання адміністративних протоколів. 
Поліцейська повідомила ОСОБА_1 обставини, за яких у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, ще раз назвала виявлені ознаки та о 21.02 годині запропонувала пройти установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного з використанням алкотестеру Драгер та ОСОБА_1 погодився на проходження такого огляду.
За результатами проведеного огляду, рівень алкоголю в організмі ОСОБА_1 становив 2,20‰. ОСОБА_2 погодився з результатом огляду вказавши, що випив одну банку квасу та одну пляшку пива.
В подальшому водієві були роз`яснені наслідки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Водієм за визначенням п. 1.10 ПДР є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
За таких обставин, отримавши статус водія, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Вказаним нормативно-правовим актом визначено наступне.
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);
Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в достатній мірі доведений належними та допустимими доказами.
Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 130 ч. 1 КУпАП як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи обставини правопорушення, данні про особу правопорушника, суд вважає за доцільне призначити стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, - 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП відсутні, адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП відсутні, на користь держави судовий збір в сумі 665,60 гривень (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).
Штраф сплачується за наступними реквізитами:
Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300;
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997;
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
Код банку отримувача (МФО): 899998;
Рахунок отримувача: UA708999980313000149000008001;
Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Судовий збір сплачується за наступними реквізитами:
Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106;
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001;
Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Суддя О.І. Дацюк

Строк пред`явлення виконавчого документу«_____»_________________20___року
Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року
Дата видачі     «_____»_________________20___року