ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/7775/26
провадження № 2/753/9811/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року Суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5а цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків,
ВСТАНОВИВ:
01.04.2026 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив:
стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2/4 від сплаченої суми за щомісячне абонентське обслуговування житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 26282 грн.;
стягнути з ОСОБА_3 у розмірі від сплаченої суми за щомісячне абонентське обслуговування житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 13143 грн.
02.04.2026 ухвалою суду позов залишено без руху.
09.04.2026 до суду надійшла позовна заява у новій редакції згідно до якої позивач просив:
стягнути в порядку зворотної вимоги (регресу) з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2/4 від сплаченої суми за квартирну плату, а також за щомісячне абонентське обслуговування (ПрАТ «АК «Київводоканал», КП «Київтеплоенерго») житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 26282 грн.;
стягнути в порядку зворотної вимоги (регресу) з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі від сплаченої суми за квартину плату, а також щомісячне абонентське обслуговування житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 13143 грн.
13.04.2026 ухвалою суду відкрито провадження.
01.05.2026 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 відповідно до якого зазначено про те, що в період з лютого 2022 року до листопада 2025 року та на момент заявлених позовних вимог ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною не проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 у зв`язку з сімейним конфліктом та розірванням шлюбу. Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2022 по справі №753/2001/22 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано. Вказала про те, що за весь спірний період не проживала у квартирі та не користувалась нею, між сторонами не укладались угоди щодо розподілу витрат на утримання майна. Позивач протягом усього періоду добровільно сплачував за послуги як власник майна. Зазначила про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат за житлово-комунальні послуги за малолітню дитину не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки відповідно до норм ст. ст. 141, 180 СК України обов`язок щодо утримання дитини покладається на обох батьків на засадах рівності прав та обов`язків щодо дитини. Витрати одного з батьків на утримання дитини не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, оскільки виникають із сімейних правовідносин, а не з деліктних зобов`язань. Сплата позивачем комунальних платежів не підпадає під визначення ст. 22 ЦК України. Згідно до ст. 322 ЦК України визначено обов`язок власника щодо утримання житла. Позивачем не доведено протиправності з боку відповідача чи малолітньої дитини. Позивач просить стягнути кошти на підставі договору, укладеного 29.10.2025. Відповідач не є учасником зазначених відносин. Позивач сам зазначає про відсутність проживання відповідачів у квартирі та відсутність споживання послуг. Договір позивач уклав особисто та не підтверджує виникнення правовідносин у відповідача, розмір та порядок нарахування заявлених сум не надано, тому позов ґрунтується на неналежних доказах, які не підтверджують наявності у відповідача обов`язку із сплати заявлених сум. Договір №971816400180100 від 18.01.2019 укладено з ОСОБА_1 , який визначений єдиним споживачем. Висновок позивача про можливість автоматичного покладення розподілу вартості послуг між особами, які зареєстровані у житловому приміщенні не ґрунтується на умовах договору. Позиція щодо солідарного стягнення не відповідає змісту договору та вимогам законодавства. Посилаючись на ст.11, ст. 509 ЦК України, ст.7, ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
01.05.2026 до суду надійшов відзив ОСОБА_3 у якому вказано про те, що в період з лютого 2022 року по листопад 2025 року та на момент заявлених вимог вона не проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 . Причиною є сімейний конфлікт внаслідок якого батько привів до спірного житла невідому жінку на ім`я ОСОБА_5 та зазначив: «це твоя нова мама, приймай її або вимітайся з цієї квартири». Відповідач зазначила про те, що після цього вона з матір`ю залишили житло та орендувала житло за межами України. Квартира не перебуває у приватній власності. Відповідач вказала про те, що з 2024 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2024 року та з 2025 року проживає у м. Миколаїв. В квартирі не проживала у заявлений період, не користувалась житлово-комунальними послугами. Згідно з договором від 29.10.2025, ТзОВ «Форвард Київ-Сервіс-09» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Правовий зв`язок між умовами договору та період заявлених вимог є суперечливим. Поширення положень договору на правовідносини, які виникли до його укладення є неправомірним. Відповідач зазначила про те, що договір не може вважатись належним та допустимим доказом у розумінні процесуального законодавства, оскільки не підтверджує виникнення, обсяг та підстави зобов`язань. Договір є неповним, не містить Додатків, укладено безпосередньо з позивачем. Позивач зазначила про відсутність проживання у спірному житловому приміщенні. Вказала, що Договір №971816400180100 від 18.01.2019 укладено з ОСОБА_1 , який визначений єдиним споживачем. Висновок позивача про можливість автоматичного покладення розподілу вартості послуг між особами, які зареєстровані у житловому приміщенні не ґрунтується на умовах договору. Позиція щодо солідарного стягнення не відповідає змісту договору та вимогам законодавства. Посилаючись на ст.11, ст. 509 ЦК України, ст.7, ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
11.05.2026 до суду надійшла відповідь на відзив  ОСОБА_1 , який вказав про те, що між ним та ОСОБА_2 розірвано шлюб, під час розірвання шлюбу він не заперечував щодо проживання дітей разом з ним. ОСОБА_2 у квітні виїхала за кордон, не проживає в квартирі протягом останніх 4 роки. Заборгованість за житлово-комунальні послуги відсутня. Вказав, що сплачує ОСОБА_2 аліменти на підставі судового наказу Дарницького районного суду м. Києва по справі №753/1650/24. Посилаючись на ст.10, ст. 62, ст. 68, ст. 78 ЖК України, ст.ст. 22, 526, 540,543,629 ЦК України позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Дослідивши докази суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
27.02.2018 головою Солом`янської районної державної адміністрації Сологуб Євгенію Олександровичу, військовослужбовцю видано ордер №011566 на право зайняття службового жилого приміщення, яке складається з двох кімнат житловою площею 35,20 кв.м у квартирі АДРЕСА_3 на сім`ю в складі 4 осіб на час роботи ( а.с.10).
Згідно з Договором №971816400180100 від 18.01.2019, укладеного між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго», з однієї сторони та ОСОБА_1 , з другої сторони, виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати за надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором; за адресою надання послуг: АДРЕСА_2 визначений один власник ( а.с.21-25).
Згідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва по справі №753/2001/22 від 14.06.2022 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ( а.с. 26-27).
Державною прикордонною службою України надано позивачу відомості про перетин кордону ОСОБА_6 протягом 2023 року та протягом 2014 року ( а.с.39-40,41).
06.02.2024 на підставі судового наказу Дарницького районного суду м. Києва по справі №753/1650/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів заробітку на дитину ( а.с.28).
13.05.2024 АТ КБ «Приват Банк» надано довідку ОСОБА_1 щодо здійснення платежів відповідно до Додатку №1 з якої вбачається що позивач сплатив 20.09.2022 абонентську плату в розмірі 217,49 грн., 06.05.2023 за абонентське обслуговування 05.06.2023, 17.10.2023 за абонентське обслуговування в сумі 226,71 грн. та плату за абонентське обслуговування з постачання гарячої води в сумі 153,5 грн., 17.10.2023 плату за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії в сумі 124,28 грн., 23.11.2023 плата за абонентське обслуговування з постачання гарячої води в сумі 15,35 грн., 23.11.2023 плату за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії теплової енергії в сумі 31,07 грн., 19.01.2024 плату за абонентське обслуговування з постачання гарячої води в розмірі 30,7 грн., 19.01.2024 плату за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії в сумі 60,14 грн., 26.03.2024 за абонентське обслуговування в сумі 78,38 грн., 26.03.2024 плату за абонентське обслуговування з постачання гарячої води в сумі 30,7 грн., 26.03.2026 плату за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії в сумі 62,14 грн. ( а.с.53-55).
Згідно з довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-сервіс 09» підтверджено, що ОСОБА_1 , якому належить квартира АДРЕСА_3 заборгованості станом на 01.09.2025 не має ( а.с.44).
09.10.2025 Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» на звернення позивача від 30.09.2025 повідомлено про те, що станом на 07.10.2025 по особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковується переплата у розмірі 1686 грн. 08 коп. за договором №1089936 від 18.01.2019, розмір плати за абонентське обслуговування з 01.05.2024 становить:
централізоване водопостачання з обслуговування вузла комерційного обліку - 27,17 грн.;
централізоване водовідведення - 20,35 грн., а разом 47.52 грн. з ПДВ.
Абонентська плата нараховується щомісячно, з розрахунку на один особовий рахунок незалежно від кількості мешканців в квартирі ( а.с.47-48).
Відповідно до Договору №25а/18 від 29.10.2025 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та додаткових послуг, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 09», з однієї сторони та ОСОБА_1 , який є власником квартири АДРЕСА_3 , з іншої сторони уклали договір про надання послуг відповідно до якого сторона -1 забезпечує належні умови проживання в будинку шляхом надання стороні-2 послуг з управління багатоквартирним будинком та додаткових послуг, а сторона-2 зобов`язується оплатити стороні-1 отримані послуги з управління багатоквартирним будинком та додаткові послуги на умовах та у строки, визначені цим договором ( а.с. 11-20).
Згідно з актом звіряння взаєморозрахунків між ОСОБА_1 та КП «Київтеплоенерго» за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води та теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.10.2025 нараховано за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води та теплової енергії за особовим рахунком № НОМЕР_2 плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії 1639,35 грн. та відповідно абонентської плати за постачання гарячої води 884 грн. ( а.с.51).
17.11.2025 КП «Київтеплоенерго» на звернення позивача повідомлено про те, що з 01.11.2021 у платіжних документах КП «Київтеплоенерго» на сплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води відображається плата за абонентське обслуговування. У листопаді 2021 року розмір плати за абонентське обслуговування на одного абонента теплової енергії - 30,95 грн., з ПДВ з постачання гарячої води - 15,35 грн.; з 01.12.2021 розмір плати на абонентське обслуговування на одного абонента для житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 з постачання теплової енергії - 31,07 грн., з ПДВ з постачання гарячої води - 15.35 грн. з ПДВ. Гранично можливий розмір абонплати для послуг з постачання теплової енергії та гарячої води станом на 1 січня 2024 року становить 42,94 грн./міс. Виконавці послуг можуть самостійно визначати розмір абонплати не перевищуючи її граничний розмір. Починаючи з 01.05.2024 розмір плати за абонентське обслуговування на одного абонента з постачання теплової енергії - 37,25 грн., гарячого водопостачання 22.08 грн. з ПДВ. З 01.10.2024 розмір плати за абонентське обслуговування на одного абонента - 39,89 грн., з постачання гарячої води 23,65 грн. З 01.10.2025 розмір плати за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії - 42,44 грн. з ПДВ, з постачання гарячої води - 29,30 грн. загальна сума за абонентське обслуговування послуг у період з 01.11.2021 по 01.11.2025 становить з постачання теплової енергії -1639,35 грн., з постачання гарячої води - 884 грн. За особовим рахунком відсутня заборгованість щодо плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії та плати за послуги з постачання гарячої води ( а.с.49-50).
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Згідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно п.11 ст.1 до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Згідно до п.6,п.13 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем.
Відповідачами до відзивів додано докази проживання за іншими адресами, доведено фактичну відсутність проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період сплати абонентської плати позивачем.
Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідачів солідарно абонентської плати з відповідача -1 у розмірі 26282 грн., а з відповідача-2 у розмірі 13143 грн.
Судом досліджено докази сплати позивачем через АТ КБ «Приватбанк» абонентської плати у розмірі 1219 грн., довідку ( а.с.53) та акт звіряння взаєморозрахунків позивача з КП «Київтеплоенерго», що підтверджує нарахування за період з 01.11.2021 по 31.10.2025 за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води та теплової енергії за особовим рахунком № НОМЕР_2 плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії 1639,35 та відповідно абонентської плати за постачання гарячої води в сумі 884 грн. ( а.с.51). Заявлені до стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 розміри абонентської плати 26282 грн., 13143 грн. позивачем не підтверджено.
Позивач відповідно до позовної заяви зазначив про те, що: « у 2022 році моя колишня дружина з дітьми ОСОБА_9 , 2004 року народження та ОСОБА_10 2014 року народження виїхали за кордон після чого за ініціативою Вікторії відбулось наше розлучення» ( а.с.2).
Згідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до відзиву  ОСОБА_2 , вказала про те, що в період з лютого 2022 року до листопада 2025 року та на момент заявлених позовних вимог разом з малолітньою дитиною не проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 у зв`язку з сімейним конфліктом та розірванням шлюбу. Додала до відзиву копії квитанцій про сплату комунальних послуг у 2022 році, копію договору оренди житлового приміщення відповідно до моделі, розробленої Радою з нерухомості Нідерландів від 16.12.2024 та копію свідоцтва про народження ОСОБА_8 .
Згідно до відзиву ОСОБА_3 , вказала про те, що в період з лютого 2022 року по листопад 2025 року та на момент заявлених вимог вона не проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 . Причиною є сімейний конфлікт внаслідок якого батько привів до спірного житла невідому жінку на ім`я ОСОБА_5 та зазначив: «це твоя нова мама, приймай її або вимітайся з цієї квартири». Відповідач зазначила про те, що після цього вона з матір`ю залишили житло та орендувала житло за межами України. Вказала, що вийшла заміж. До відзиву додала копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зареєстрований 12.09.2024 року, з присвоєнням дружині прізвища після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 та Акт перевірки факту переїзду членів сім`ї ОСОБА_11 до його нового місця служби у м. Миколаїв разом з дружиною ОСОБА_3 .
Таким чином, заявлені позивачем до компенсації в порядку зворотної вимоги (регресу) суми абонентської плати у розмірі 26282 грн. щодо ОСОБА_2 та 13143 грн. щодо ОСОБА_3 не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України.
Суд враховує, що відповідно до принципу змагальності сторін та положень ч.1 ст.81 ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Разом із тим, подані позивачем докази не дають можливості встановити ані фактичний обсяг понесених ним витрат, ані правові підстави для покладення обов`язку з їх компенсації саме на відповідачів.
Зокрема, довідка АТ КБ «Приватбанк» підтверджує здійснення позивачем окремих платежів за абонентське обслуговування на загальну суму близько 1219 грн., тоді як акт звіряння взаєморозрахунків з КП «Київтеплоенерго» підтверджує нарахування за період з 01.11.2021 по 31.10.2025 плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у сумі 1639,35 грн. та за постачання гарячої води у сумі 884 грн. Вказані суми є істотно меншими за заявлені позовні вимоги та не кореспондуються із розрахунком, наведеним позивачем у позовній заяві. Будь-якого детального та арифметично обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум позивачем суду не надано.
Крім того, суд бере до уваги, що договори про надання житлово-комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком були укладені безпосередньо позивачем, який у відповідних договорах визначений споживачем послуг. Доказів укладення відповідачами окремих договорів, прийняття ними на себе зобов`язань щодо сплати абонентського обслуговування або погодження між сторонами порядку розподілу витрат на утримання житла матеріали справи не містять.
Також суд враховує, що відповідачами надано належні докази фактичного непроживання у спірному житловому приміщенні протягом періоду, за який позивач просить здійснити компенсацію витрат, а сам позивач у позовній заяві підтвердив обставини виїзду колишньої дружини та дітей за межі України ще у 2022 році. Вказані обставини відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають додатковому доказуванню, оскільки визнавались самою стороною позивача.
При цьому позивачем не доведено, що сплата ним абонентської плати була здійснена саме за відповідачів, а не на виконання власних договірних обов`язків як наймача та споживача житлово-комунальних послуг. Не надано також доказів виникнення між сторонами солідарного обов`язку чи інших правових підстав для застосування регресних вимог у заявленому розмірі.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим підстави для їх задоволення відсутні.
Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК, суд -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 18.05.2026

 Суддя: Комаревцева Л.В.