РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

Справа № 695/184/26 
номер провадження 2/695/1325/26

29 травня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді – Ватажок-Сташинської А.В.,
за участі: секретаря судового засідання – Біліченко С.В.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради – Сенько О.В.,
представника Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради – Шевченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:
До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся Органу опіки та піклування виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2022 у справі №695/2367/21 у ОСОБА_3 відібрано малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без позбавлення батьківських прав. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.10.2023 у справі № 695/1342/23 ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав відносно дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько ОСОБА_4 , позбавлений батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2022 у справі 695/2367/21. З жовтня 2025 року мати малолітнього ОСОБА_2 – ОСОБА_3 неодноразово змінювала разом із малолітнім сином місце проживання в різних селах, залишала дитину у матері. Проведеним обстеженням помешкання, в якому тимчасово проживала ОСОБА_3 разом із малолітнім сином ОСОБА_2 у с. Каленики Службою у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради проведено обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що у помешканні санітарно-гігієнічні норми не дотримуються, продукти харчування та приготована їжа частково наявні, кімнати потребують ремонту. Представниками ювенальної превенції було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Комісією було проведено бесіду з матір`ю дитини щодо відповідального батьківства та рекомендовано створити належні умови проживання для сина, а також запропоновано послугу соціального супроводу для подолання складних життєвих обставин. Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради проведено оцінювання потреб сім`ї, та враховуючи чинники складних життєвих обставин встановлено, що сім`я ОСОБА_3 потребує надання послуги соціального супроводу. Однак вже за декілька днів до Служби у справах виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради надійшло повідомлення від старости с. Каленики про те, що ОСОБА_3 на території с. Каленики вже не проживає, можливо повернулася за попереднім місцем проживання. З матір`ю була проведена бесіда щодо її зміни місця проживання, роз`яснено, що у разі частої зміни місця проживання для дитини можуть нести серйозні наслідки для розвитку, здоров`я та життя. ОСОБА_3 було рекомендовано визначитися з місцем постійного проживання та належно виконувати свої батьківські обов`язки. 17 листопада 2025 року ОСОБА_3 повідомила представникам Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради та представникам Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, про те, що її співмешканець ОСОБА_10 наніс їй тілесні ушкодження та вигнав з будинку. За вказаним фактом було складено адміністративний протокол та притягнуто ОСОБА_10 до відповідальності. ОСОБА_11 розповіла, що малолітній син ОСОБА_2 , залишився разом із співмешканцем у будинку, а сама вона пішла ночувати до своєї матері ОСОБА_12 . Наказом Служби у справах дітей малолітній ОСОБА_2 , взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Також родині надається послуга соціального супроводу Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради. Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради проведено оцінювання потреб сім`ї. Ознаки складних життєвих обставин в родині ОСОБА_3 проявлялися і раніше, але за останній час загострилися. Відповідно до висновку від 19.11.2025 № 207, враховуючи чинники складних життєвих обставин сім`я ОСОБА_3 потребує продовження надання послуги соціального супроводу. До Служби у справах дітей неодноразово телефонувала, молодша сестра ОСОБА_3 , ОСОБА_13 та розповідала, що ОСОБА_11 , за час проживання, вона часто залишала малолітнього сина та йшла на декілька годин. Також вона повідомила, що ОСОБА_11 , через тиждень після конфлікту з співмешканцем, знову повернулася до нього з малолітнім сином. 12 січня 2026 року до Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради на електронну адресу надійшло повідомлення від Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про те, що 11.01.2026 ОСОБА_3 повідомила на спеціальну лінію «102», що її співмешканець ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчиняє домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, вигнав з будинку, у якому залишилася малолітня дитина. Під час виїзду на місце події було встановлено, що 11.01.2026 близько 19 год 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повернулась за місцем свого проживання та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в останньої виник конфлікт із співмешканцем ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою на наносив тілесні ушкодження своїй співмешканці ОСОБА_3 у присутності малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому ОСОБА_3 направилась за місцем проживання своєї сестри, а ОСОБА_10 залишився разом із малолітнім ОСОБА_2 . Службою у справах дітей з представниками Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг», під час проведення оцінки рівня безпеки дитини було виявлено, що ОСОБА_3 , перебувала з малолітнім сином за адресою: АДРЕСА_1 . У ході бесіди ОСОБА_3 підтвердила, що дійсно між нею та співмешканцем ОСОБА_10 , стався конфлікт після, якого вона залишивши сина пішла за допомогою до сусідки. ОСОБА_11 підтвердила, що постійного місця проживання не має, тому часто змінює місце проживання через конфлікти зі співмешканцем. Умови проживання в будинку де перебувала ОСОБА_3 , не відповідали нормам, кімнати будинку брудні, продуктів харчування забезпечено частково для дитини відповідного віку. Дитина одягнута в брудний одяг, біля неї відчувається неприємний запах, що свідчить про низький рівень гігієни. Своїми діями ОСОБА_3 наражає малолітнього ОСОБА_2 на небезпеку, не забезпечуючи йому постійне місце проживання, самоусувається від виконання батьківських обов`язків, залишаючи малолітнього сина на співмешканця або на молодшу сестру. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини, виявлено факти безпосередньої загрози життю та здоров`ю дитини, прийнято рішення вжити невідкладних заходів для забезпечення безпеки дитини, а саме: тимчасово влаштувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до сім`ї патронатного вихователя до остаточного прийняття рішення влаштування до сімейних форм виховання. Питання про негайне відібрання дитини та неналежне виконання батьківських обов`язків розглядалося на позачерговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Гельмязівської сільської ради 12.01.2026. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Гельмязівської сільської ради постало питання щодо батька дитини ОСОБА_4 . Відомо, що батько дитини з народження не цікавився життям та здоров`ям сина, не спілкувався в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, матеріально не підтримує, свідомо самоусунувся від виховання малолітнього ОСОБА_2 . Членами засідання одноголосно прийнято рішення про негайне відібрання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . А також членами засідання одноголосно затверджено висновок про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 . Відповідно до інформації Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради від 13.01.2026 № 09, згідно з наказом №60 від 20.10.2025 року КУ «ЦНСП» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради сім`ї ОСОБА_3 , 1997 року народження, що проживала в АДРЕСА_1 , з ОСОБА_10 , 1989 року народження та малолітнім сином ОСОБА_2 , 2024 року народження надається послуга соціального супроводу на безоплатній основі, як сім`ї, що знаходиться в складних життєвих обставинах. З ОСОБА_3 укладено договір про надання соціальної послуги соціального супроводу. Проводилися обстеження житлово-побутових умов, неодноразові виклики в КУ «ЦНСП» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, проводилися телефонні розмови, відповідними посадовими особами місцевого самоврядування, фахівцем із соціальної роботи. ОСОБА_3 була на правлена до психолога КУ «ЦНСП» ОСОБА_14 на індивідуальну психологічну роботу, але на консультацію з`явилася тільки два рази, подальші рекомендації комісії вона ігнорувала. ОСОБА_3 неодноразово надавалася гуманітарна допомога у вигляді ковдри, пледа, постільної приналежності, різного одягу та взуття для дитини, продукти харчування. Результат виконання завдань індивідуального плану соціального супроводу з 20.10.2025 по 13.01.2026 становить 29%. Згідно з інформацією від 14.01.2026 № 1, наданою Закладом дошкільної освіти «Барвінок» Гельмязівської сільської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідував ясельну групу з 27.11.2025 року. З 22.12.2025, зі слів мами, хлопчик захворів і більше не перебував в дошкільному закладі. Відповідно до довідки – характеристики від 14.01.2026 № 33/08-24 виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради. Громадянка ОСОБА_3 згідно господарської книги №18 та особового рахунку за № НОМЕР_1 фактично проживає у домоволодінні свого співмешканця ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Громадянка ОСОБА_3 має чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо старших трьох своїх дітей позбавлена батьківських прав згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2023, щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 внаслідок не створення відповідних умов проживання тимчасово влаштований до патронатного вихователя на проживання із 12.01.2026. Громадянка ОСОБА_3 за останні 10 років і по даний час офіційно ніде не працює, в Золотоніському центрі зайнятості як безробітна на обліку не перебуває. Розлучена та на даний час знаходиться в декретній відпустці. Характеризується дана особа незадовільно, постійного місця проживання не має, хоча має у власності житлового будинку у с. Каленики, не відповідальна мама та дружина, веде безвідповідальний спосіб життя, не вміє вести домашнє господарство, неохайна, ніколи не мала постійного місця роботи, схильна до вживання алкогольних напоїв. 
Ухвалою суду від 21.01.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з розгляду даної справи.
Відповідачі відзив на позов не надали.
Ухвалою суду від 18.03.2026 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті.
У судове засідання прибули представники Органу опіки та піклування виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, які наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідачі у судові засідання з розгляду справи не прибули, про причини такої неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та завчасно, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України.
Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідачів, судом було повідомлено відповідачів про розгляд справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.
Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі – Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.
Однак, з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.
Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду.
Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи (за зареєстрованою адресою місця проживання та шляхом розміщення оголошення на вебсайті суду), незалежно від того чи отримали відповідачі адресовану їм кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідачів дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Будь-яких заяв від відповідачів не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити їх правову позицію щодо предмета спору.
Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідачі вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.
При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Заслухавши пояснення представників Органу опіки та піклування виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, суд зазначає про таке.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідно до актового запису про народження № 202 від 04.09.2024, складеного Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), є батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2022 у справі №695/2367/21 у ОСОБА_3 відібрано малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав. 
Також рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.10.2023 у справі № 695/1342/23 ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав відносно дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 позбавлений батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2022 у справі 695/2367/21. 
02 жовтня 2025 року до Служби у справах дітей звернулась ОСОБА_16 , яка повідомила, що співмешканка її сина ОСОБА_3 разом із малолітнім ОСОБА_2 залишила будинок, де вона проживала спільно з її сином, ОСОБА_10 , не повідомивши куди прямує. 
Служба у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради спільно з старшим інспектором ювенальної превенції Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області, начальником відділу праці та соціального захисту населення та старости с. Каленики розшукали ОСОБА_3 з малолітнім сином, яка перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_17 , комісією проведено обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого було складено акт обстеження умов проживання від 02.10.2025. 
Згідно з вказаним актом обстеження умов проживання від 02.10.2025 встановлено, що у помешканні санітарно-гігієнічні норми не дотримуються, продукти харчування та приготована їжа частково наявні, кімнати потребують ремонту. 
Представниками ювенальної превенції було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Комісією було проведено бесіду з матір`ю дитини щодо відповідального батьківства та рекомендовано створити належні умови проживання для сина, а також запропоновано послугу соціального супроводу для подолання складних життєвих обставин. 
Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради проведено оцінювання потреб сім`ї. Відповідно до висновку від 10.10.2025 № 169 враховуючи чинники складних життєвих обставин сім`я ОСОБА_3 потребує надання послуги соціального супроводу. 
17 жовтня 2025 року до Служби у справах виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради надійшло повідомлення від старости с. Каленики про те, що ОСОБА_3 на території с. Каленики вже не проживає, можливо повернулася за попереднім місцем проживання.
Службою у справах дітей спільно з представниками Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено ОСОБА_3 з її малолітнім сином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проведено оцінювання рівня безпеки дитини, за результатами якого встановлено загрози життю та здоров`ю для дитини немає. З матір`ю проведена бесіда щодо її зміни місця проживання, роз`яснено, що у разі частої зміни місця проживання для дитини можуть нести серйозні наслідки для розвитку, здоров`я та життя. ОСОБА_3 рекомендовано визначитися з місцем постійного проживання та належно виконувати свої батьківські обов`язки. 
17 листопада 2025 року ОСОБА_3 повідомила представникам Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради та представникам Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, про те, що її співмешканець ОСОБА_10 наніс їй тілесні ушкодження та вигнав з будинку. Про що було складено адміністративний протокол та притягнуто ОСОБА_10 до відповідальності. ОСОБА_11 розповіла, що малолітній син ОСОБА_2 , залишився разом із співмешканцем у будинку, а сама вона пішла ночувати до своєї матері ОСОБА_12 . На запитання чому відразу не забрала малолітнього сина від співмешканця чіткого пояснення не надала. 
ОСОБА_10 , привів малолітнього сина ОСОБА_2 до Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради для передачі матері ОСОБА_3 . 
Матері представники Служби у справах дітей та Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» запропонували переїхати від кривдника до будинку сестри, задля, її безпеки та дитини. 
Також ОСОБА_3 було запропоновано, звернутися до психолога Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» з метою подолання наслідків домашнього насильства. 
Проведено оцінку рівня безпеки дитини за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_4 , за результатами якого встановлено загрози життю та здоров`ю для дитини немає. Матері було рекомендовано дотримуватися наданих рекомендацій та створити для дитини безпечне середовище для повноцінного існування.
Службою у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради було негайно скликано позачергове засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому було розглянуте питання про взяття малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, протокол № 16 від 17.11.2025.
Наказом Служби у справах дітей малолітній ОСОБА_2 , взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.
Також родині надається послуга соціального супроводу Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради.
Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради проведено оцінювання потреб сім`ї. Ознаки складних життєвих обставин в родині ОСОБА_3 проявлялися і раніше, але за останній час загострилися. 
Відповідно до висновку від 19.11.2025 № 207, враховуючи чинники складних життєвих обставин, сім`я ОСОБА_3 потребує продовження надання послуги соціального супроводу. 
До Служби у справах дітей неодноразово телефонувала молодша сестра ОСОБА_3 , ОСОБА_13 розповідала, що ОСОБА_11 , за час проживання, часто залишала малолітнього сина та йшла на декілька годин. Також вона повідомила, що ОСОБА_11 , через тиждень після конфлікту з співмешканцем, знову повернулася до нього з малолітнім сином.
12 січня 2026 року до Служби у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради на електронну адресу надійшло повідомлення від Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про те, що 11.01.2026 ОСОБА_3 повідомила на спеціальну лінію «102», що її співмешканець ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчиняє домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, вигнав з будинку, у якому залишилася малолітня дитина.
Під час виїзду на місце події було встановлено, що 11.01.2026 близько 19 год 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повернулась за місцем свого проживання та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в останньої виник конфлікт із співмешканцем ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою на наносив тілесні ушкодження своїй співмешканці ОСОБА_3 в присутності малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому ОСОБА_3 направилась за місцем проживання своєї сестри, а ОСОБА_10 залишився разом із малолітнім ОСОБА_2 . 
Службою у справах дітей прийнято рішення негайно виїхати в родину ОСОБА_3 з представниками Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг», та провести оцінку рівня безпеки дитини. Під час проведення оцінки рівня безпеки дитини було виявлено, що ОСОБА_3 , перебувала з малолітнім сином за адресою: АДРЕСА_1 . 
У ході бесіди ОСОБА_3 підтвердила, що дійсно між нею та співмешканцем ОСОБА_10 , стався конфлікт, після якого вона залишивши сина, пішла за допомогою до сусідки. ОСОБА_11 підтвердила, що постійного місця проживання не має, тому часто змінює місце проживання через конфлікти зі співмешканцем. Умови проживання в будинку де перебувала ОСОБА_3 , не відповідали нормам, кімнати будинку брудні, продуктів харчування забезпечено частково для дитини відповідного віку. Дитина одягнута в брудний одяг, біля неї відчувається неприємний запах, що свідчить про низький рівень гігієни. Своїми діями ОСОБА_3 наражає малолітнього ОСОБА_2 на небезпеку, не забезпечуючи йому постійне місце проживання, самоусувається від виконання батьківських обов`язків, залишаючи малолітнього сина на співмешканця або на молодшу сестру. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини, виявлено факти безпосередньої загрози життю та здоров`ю дитини, прийнято рішення вжити невідкладних заходів для забезпечення безпеки дитини, а саме: тимчасово влаштувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до сім`ї патронатного вихователя до остаточного прийняття рішення влаштування до сімейних форм виховання.
Питання про негайне відібрання дитини та неналежне виконання батьківських обов`язків розглядалося на позачерговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Гельмязівської сільської ради 12.01.2026. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Гельмязівської сільської ради постало питання щодо батька дитини ОСОБА_4 . Відомо, що батько дитини з народження не цікавився життям та здоров`ям сина, не спілкувався обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, матеріально не підтримує. Свідомо самоусунувся від виховання малолітнього ОСОБА_2 .
Членами засідання одноголосно прийнято рішення про негайне відібрання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . А також членами засідання одноголосно затверджено висновок про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 .
Відповідно до інформації Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради від 13.01.2026 № 09, згідно з наказом №60 від 20.10.2025 КУ «ЦНСП» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради сім`ї ОСОБА_3 , 1997 року народження, що проживала в АДРЕСА_1 , з ОСОБА_10 , 1989 року народження та малолітнім сином ОСОБА_2 , 2024 року народження надається послуга соціального супроводу на безоплатній основі, як сім`ї, що знаходиться в складних життєвих обставинах. З ОСОБА_3 укладено договір про надання соціальної послуги соціального супроводу. Проводилися обстеження житлово-побутових умов, неодноразові виклики в КУ «ЦНСП» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, проводилися телефонні розмови, відповідними посадовими особами місцевого самоврядування, фахівцем із соціальної роботи. 17 листопада 2025 року вночі ОСОБА_18 зателефонувала до поліції стверджуючи, що її побив і вигнав з будинку цивільний чоловік ОСОБА_10 . Після прибуття поліції на співмешканця ОСОБА_10 було складено протокол про адміністративне правопорушення. 18 листопада .2025 року директор КУ «ЦНСП» Людмила Аксютко супроводжувала ОСОБА_3 в м. Золотоноша в Державну спеціалізовану установу «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» Золотоніське міжрайонне відділення на судово-медичну експертизу для визначення тяжкості тілесних ушкоджень. Після побиття протягом тижня ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_2 , 2024 року народження, проживали в її сестри, але потім вирішила повернутися з дитиною назад до співмешканця ОСОБА_10 . ОСОБА_3 була направлена до психолога КУ «ЦНСП» ОСОБА_14 на індивідуальну психологічну роботу, але на консультацію з`явилася тільки два рази, подальші рекомендації комісії вона ігнорувала. ОСОБА_3 неодноразово надавалася гуманітарна допомога у вигляді ковдри, пледа, постільної приналежності, різного одягу та взуття для дитини, продукти харчування. Результат виконання завдань індивідуального плану соціального супроводу з 20.10.2025 по 13.01.2026 становить 29%.
Згідно з інформацією від 14.01.2026 № 1 наданою Закладом дошкільної освіти «Барвінок» Гельмязівської сільської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідував ясельну групу з 27.11.2025 року. З 22.12.2025, зі слів мами, хлопчик захворів і більше не перебував в дошкільному закладі. За цей короткий період пропусків у відвідуванні не було. Сім`я хлопчика неповна. Одяг і сама дитини були чисті. Дитина знаходилася на грудному вигодовуванні, проходила період адаптації і перебувала в закладі неповний день. Матір дитини – ОСОБА_3 , переважно дотримувалася рекомендацій вихователів, але був випадок, що приходила не вчасно і пояснювала це тим, що не слідкувала за годинником. 
Відповідно до довідки-характеристики від 14.01.2026 № 33/08-24, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради. Громадянка ОСОБА_3 згідно господарської книги №18 та особового рахунку за № НОМЕР_1 фактично проживає у домоволодінні свого співмешканця ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Громадянка ОСОБА_3 має чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо старших трьох своїх дітей позбавлена батьківських прав згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2023, щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 внаслідок не створення відповідних умов проживання тимчасово влаштований до патронатного вихователя на проживання із 12.01.2026. Громадянка ОСОБА_3 за останні 10 років і по даний час офіційно ніде не працює, в Золотоніському центрі зайнятості як безробітна на обліку не перебуває. Розлучена та на даний час знаходиться в декретній відпустці. Характеризується дана особа не задовільно, постійного місця проживання не має хоча має у власності житлового будинку у с. Каленики, не відповідальна мама та дружина, веде безвідповідальний спосіб життя, не вміє вести домашнє господарство, не охайна, ніколи не мала постійного місця роботи, схильна до вживання алкогольних напоїв. Скарг та негативної інформації від жителів села Гельмязів та сусідів на ОСОБА_3 до виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради не надходило.
Відповідно до Висновку виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради №19/02-13 від 16.01.2016, виконавчий комітет Гельмязівської сільської ради, як орган опіки та піклування вважає доцільним відібрання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч.1, 5 ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї, ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.
Частиною 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання у сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). 
Частиною 7 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Пунктами 2-5 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Згідно з ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України»).
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (п.50 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України).
Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч.1 ст.164 СК України.
Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у наведеній ч.1 ст.170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.
Також, схожі правові висновки вказані у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.05.2022 у справі № 308/12188/18.
Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ (далі – Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно з ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.
Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст.12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.
З системного аналізу наведених норм та судової практики ЄСПЛ вбачається, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків
Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідачі належним чином не виконують батьківських обов`язків щодо належного виховання та розвитку дитини, не піклуються про фізичний розвиток дитини, про її стан здоров`я, що негативно впливає на фізичний стан дитини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.
При цьому, суд зауважує, що відібрання дитини у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом, а тому, суд, за заявою відповідачів, може постановити рішення про повернення їм дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками.
При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. (ч. 4 ст.170 СК України).
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України.
Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
Частиною першою статті 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Суд звертає увагу відповідачів на те, що відповідно до ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
Таким чином, на підставі викладеного вище, керуючись найкращими інтересами неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку задовольнити позовні вимоги повністю.
Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів, окремо з кожного, на користь держави судові витрати в розмірі 1 331 грн 20 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. 
Керуючись статтями 12, 81, 141, 259, 265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради (19715, Черкаська область, Золотоніський район, с. Гельмязів, вул. Центральна, 1, код ЄДРПОУ 04410433) в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ), треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради (19715, Черкаська область, Золотоніський район, с. Гельмязів, вул. Центральна, 1, код ЄДРПОУ 44079881), Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради (19715, Черкаська область, Золотоніський район, с. Гельмязів, вул. Центральна, 4, код ЄДРПОУ 44047713) про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав – задовольнити повністю.
Відібрати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , без позбавлення їх батьківських прав.
Передати неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області для прийняття рішення про подальше його влаштування.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь опікуна або дитячого державного закладу аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.01.2026 і до досягнення ним повноліття.
Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь опікуна або дитячого державного закладу аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.01.2026 і до досягнення ним повноліття.
Стягнуті аліменти перераховувати на особистий рахунок дитини.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір у сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь держави судовий збір у сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Попередити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що у разі невжиття ними заходів щодо усунення причин, які стали підставою для відібрання у них неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування або інша заінтересована особа відповідно до закону матиме право звернутись до суду з позовом про позбавлення їх батьківських прав щодо цієї дитини.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.В.Ватажок-Сташинська