Справа № 503/221/26
Провадження №3/503/184/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької Г.І.,
захисника Татаровського В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кодима у залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:
08.02.2026 року о 21:49 годині в м. Кодима по вул. Шкільна, 3 було зупинено автомобіль марки Део Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який за зовнішніми ознаками перебував в стані алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, нечітка хода та різкий запах алкоголю з порожнини рота, на місці події було проведено огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», на якому результат огляду становить 1,46 %0 (проміле), при цьому водій з результатом згоден, від проходження в медичному закладі відмовився, у зв`язку з чим порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно неодноразово сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, шляхом надіслання судової повістки про виклик як в електронній формі на номер його телефону і електронну адресу зазначені у змісті поданої ним до суду заяви від 22.03.2026 року через систему «Електронний суд» та безпосереднього доставлення її до його електронного кабінету, про що свідчать відповідні довідки, а також шляхом надіслання рекомендованим поштовим відправленням № R067153727560, яке повернуто поштою до суду неврученим із відміткою про те, що адресат відсутній. Клопотань про відкладення розгляду справи у даному судовому засіданні від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. При цьому, раніше ОСОБА_1 вже було реалізовано процесуальну можливість на заявлення клопотання про відкладення розгляду справи, який був призначений на 23 березня та 16 квітня 2026 року, шляхом подання через систему «Електронний суд» 22 березня та 16 квітня 2026 року. Водночас із цим суд відзначає, що суду не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин перебування ОСОБА_1 на військовій службі та його безпосередній участі у завданнях пов`язаних із захистом від збройної агресії, про які ним зазначено суду у змісті клопотань поданих через систему «Електронний суд» та 16 квітня та 01 червня 2026 року. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водночас суд відзначає, що ст. 15 КУпАП не передбачає яких-небудь відмінностей у провадженні в справах про адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців, натомість згідно останньої за порушення, серед іншого, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху зазначені особи (військовослужбовці) несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Крім того, суд звертає увагу, що КУпАП, зокрема його ч.4 ст. 277, не містить в собі положень щодо зупинення строку розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення у відношенні осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та одночасно є військовослужбовцями протягом особливого періоду (в умовах воєнного стану), до їх звільнення з військової служби. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, –ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти притягнення свого підзахисного до адміністративної відповідальності за вчинення вище вказаного адміністративного правопорушення посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення ним останнього. У зв`язку з чим просив суд закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні його підзахисного на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Водночас заявляв в судовому засіданні усні клопотання витребування судом інформації з Гідрометеоцентру та ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області і про виклик свідків, які були вирішенні судом в судовому засіданні з наведенням мотивування підстав відмови в їх задоволенні, зокрема з мотивів наведених судом в мотивувальній частині цієї постанови.
Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.
Згідно довідки від 13.02.2026 року, виданої інспектором САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області (а.с.6)  ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами з видачою відповідного посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18.11.2017 року.
Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом – Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.5 Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема алкогольного сп`яніння.
У відповідності до положень ч.2-3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
В свою чергу у відповідності до пунктів 6-7 розділу І та 2-3, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Згідно до пунктів 3-4, абзацу першого пункту 6 і пунктів 7-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до пунктів 4 і 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
08.02.2026 року о 21:49 години в м. Кодима, по вул. Шкільна, 3 водій  ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Део Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками Національної поліції, про що в сукупності свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586477 від 08.02.2026 року (а.с.2); рапорту інспектору СРПП ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області капітана поліції А.Владики від 08.02.2026 року (а.с.5); а також відеозапис « 0000000_00000020260208214916_0016_IMP.MOV» (проміжок часу запису 00:00 - 01:30), зроблений на нагрудну камеру поліцейського 00000-000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.7) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, на якому зафіксовано як рух транспортного засобу та його зупинку на вимогу поліції, яка подавалася за допомогою увімкнення маячків синього і червоного кольорів, так і керування даним транспортним засобом саме водієм ОСОБА_1 , який після зупинки цього транспортного засобу перебував в ньому на місці водія, а в подальшому вийшов з нього на зовні через передні ліві (водійські) двері.
Сама зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була викликана виявленням того, що керований ним транспортний засіб мав технічну несправність, а саме підсвітки заднього номерного знаку, про що працівник поліції – СРПП В.Склярук повідомив водію, що зафіксвовано на відеозаписі «0000000_00000020260208214916_0016_IMP.MOV» (проміжок часу запису 00:58 - 02:00).
При цьому, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586477 від 08.02.2026 року (а.с.2) та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у водія  ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, нечітка хода, нерозбірлива мова та різкий запах алкоголю з порожнини рота.
Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
08.02.2026 року о 21:55 годині водій ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції – поліцейською СРПП А.Владикою з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167 та із застосуванням технічного засобу відеозапису, пройшов тестування на алкоголь із результатом 1,46 о/оо (проміле), про що свідчить відповідний талон-чек тестування № 3199 (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); та сам протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586477 від 08.02.2026 року (а.с.2).
При цьому, на відеозаписі «0000000_00000020260208214916_0016_IMP.MOV» (проміжок часу запису 05:20 - 06:10), зробленому на нагрудну камеру 00000-000000 поліцейського СРПП В.Склярука, зафіксовано огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Після чого у водія ОСОБА_1 було з`ясовано питання щодо його згоди із зазначеним результатом огляду на місці та роз`ясненням можливості, у разі незгоди з ним, пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, на що водій ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатом його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобута висловив бажання пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, про що в сукупності свідчить зміст акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений поліцейським СРПП В.Скляруком (а.с.4) та відеозапис «0000000_00000020260208223124_0017.MOV» (проміжок часу запису 00:00 - 00:25) на якому зафіксовано відповідне запитання і роз`яснення поліцейської СРПП А.Владики та відповідну відповідь надану водієм ОСОБА_1 .
Однак, в подальшому, коли поліцейська СРПП А.Владика запропонувала водію ОСОБА_1 прослідувати до службового автомобіля поліції для його доставлення в заклад охорони здоров`я дляпроходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, то водій ОСОБА_1 на зазначену пропозицію вже відповів, що вже не бажає їхати на медичний огляд, а на уточнюючі запитання поліцейської висловився, що згодний із результатом огляду проведеним на місці зупинки і відмовляється від огляду в медичному закладу. Після чого поліцейська СРПП А.Владика повідомила водію ОСОБА_1 про наслідок висловленої ним позиції, а саме що у відношенні нього буде складено протокол, що зафіксовано на відеозаписі «0000000_00000020260208223124_0017.MOV» (проміжок часу запису 01:50 - 02:10).
Водночас із цим суд звертає увагу на ту обставину, що на відеозаписі «0000000_00000020260208223124_0017.MOV» (проміжок часу запису 02:15 - 02:30) зафіксовано запитання водія ОСОБА_1 поліцейській СРПП А.Владиці про те чи можна обійтися на місці без складення протоколу на що отримав відповідь про те, що неможна, бо вже пройшов огляд на прилад «Драгер», що суд сприймає як свідчення того, що водій усвідомлював настання для себе несприятливих наслідків та мав на меті ухилитеся від адміністративної відповідальності. 
На двох вищезазначених фрагментах відеозапису зафіксована чітка послідовність події, яка стала підставою для притягнення водія  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (надалі за текстом – Закон) поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.
При цьому, згідно пункту 9 ч.1 ст. 31 Закону, поліція може застосовувати такі превентивні заходи застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 40 Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, автоматичну фото і відеотехніки, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.
У зв`язку з чим суд вважає, що відеозаписи «0000000_00000020260208214916_0016_IMP.MOV» і «0000000_00000020260208223124_0017.MOV», зроблені на нагрудну камеру поліцейського 00000-000000, що були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.7) і досліджені судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, є належними, допустимими, достовірними і достатніми джерелами доказів з огляду на положення ст. 251, 266 КУпАП.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
В свою чергу клопотання захисника заявлені ним в судовому засіданні 01.06.2026 року з приводу витребування судом з Гідрометеоцентру інформації про температуру навколишнього середовища в м. Кодима 08.02.2026 року, з ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області документів на підтвердження сертифікації алкотестеру використаного при проведенні огляду його підзахисного та додаткових відеозаписів записів щодо події діяння були судом розглянуті в судовому засіданні з ухваленням мотивованих ухвал про відмову в їх задоволенні, які зафіксовані в журналі судового засідання, зокрема з огляду на те, що сторона захисту не була позбавлена можливості завчасно безпосередньо звернутися з відповідними клопотаннями до зазначених установ для отримання відповідних відомостей та не надала доказів на підтвердження того, що такі звернення з її сторони мали місце, але не були задоволенні. При цьому, згідно пункту 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб. Тому суд вважав безпідставною можливість реалізації заявленого захисником клопотання про витребування додаткових відеозаписів про подію діяння, з огляду на те, що захист не ініціював перед органом Національної поліції питання збереження відповідного запису у більшому обсязі в строк 30 діб з події діяння – 08.02.2026 року. Окрім того судом було вмотивовано відмовлено в задоволенні клопотань захисника щодо допиту в якості свідка особи жіночої статі, яка була пасажиром водія ОСОБА_1 на час події діяння (відомості про ім`я цієї особи захисник суду не повідомив пославшись на необізнаність про її особу та необхідність оголошення перерви в судовому розгляді для з`ясування) та допиту в якості свідка ОСОБА_3 , якій було передано керування транспортним засобом після відсторонення від керування ним водія  ОСОБА_1 . Окремо суд відзначає, що дана справа перебувала в провадженні суду з 20.02.2026 року і протягом зазначеного проміжку часу захист на ініціював зазначенні клопотання аж до третього судово засідання призначеного на 01.06.2026 року ще 20.04.2026 року, а сама довіреність була видана і направлена  ОСОБА_1 захиснику Татаровському В.Ю., який здійснює діяльність ФОП в м. Балта, через систему «Електронний суд» саме в день вже третього судового засідання – 01.06.2026 року о 07:55 годині, а останній прибув до суду в м. Кодима для участі в судовому засіданні призначеному 01.06.2026 року о 09:45 годині.
Зауваження захисника з приводу того, що зазначення у талон-чеку тестування № 3199 (а.с.3) того, що на час огляду температура становила +15 оС, що на його думку є підтвердженням того, що прилад працював некоректно (з огляду на дату події – 08.02.2026 року та самі погодні умови зафіксовані на відеозаписі), суд вважає також безпідставними, оскільки згідно відомостей у самому зазначеному талоні-чеку прилад «Драгер» ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 пройшов останнє калібрування 06.05.2025 року. Сам результат температури +15 оС суд вважає наслідком того, що прилад зберігався в спеціальному переносному чемодані у салоні службового автомобіля та був взятий з останнього безпосередньо перед проведенням огляду, що зафіксовано на відеозаписі «0000000_00000020260208214916_0016_IMP.MOV» (проміжок часу запису 04:55 - 05:20), а відтак мав температура, яка відповідала тій, що була в салоні автомобіля.Також суд відзначає, що у пункті 3.3 «Автоматичне вимірювання» розділу 3 «Використання» Посібника з експлуатації приладу для визначення концентрації алкоголю в повітрі, що видихається «Drager Alcotest 6820» зазначено, що температура приладу впливає лише на час необхідний для здійснення вимірювання, але не на якість самого вимірювання.
Зауваження захисника з приводу того, що акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) складений поліцейським СРПП В.Скляруком містить заздалегідь підготовлений зміст безпідставні, оскільки бланк зазначеного акту саме у такій формі затверджений як Додаток 2 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, але без зазначення відомостей про двох свідків оглядів, з огляду на здійснення відеофіксації. 
Зауваження захисника з приводу нездійснення поліції повної фіксації події оформлення правопорушення суд вважає безпідставними, оскільки долучення до протоколу про адміністративне правопорушення лише фрагментів двох відеозаписів не є свідченням того, що сама відеофіксація поліцією відповідних обставин події діяння на нагрудну камеру поліцейського не здійснювалась протягом в сього часу у відповідності до Інструкції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, Обсяг відеозаписів на двох фрагментах забезпечує доведення обставин виконання вимог, передбачених ст. 266 КУпАП, а відтак на думку суду є достатніми. Законодавством не передбачено вимоги долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які направляються на розгляд суду, матеріалів відеозапису в обсязі понад той який забезпечує досягнення мети передбаченої для цього у ст. 266 КУпАП.
Окремо суд відзначає, що відеозапис є вагомим і ґрунтовним доказом про обставини, які мають значення для судового розгляду даної справи, який внаслідок своєї безсторонності і об`єктивності набуває переважного значення в порівнянні з показами свідків, про допит яких заявляв захисник, які можуть мати суб`єктивних характер, а тому не мають наведеної переконливості. Узагальнюючи заперечення висловлені захисником Татаровським В.Ю. усно в судовому засіданні під час судового розгляду справи щодо притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності, суд оцінює їх критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою безпідставного затягування судового розгляду та самого ухилення від відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024, від 28.10.2024 року № 740/2024, від 14.01.2025 року № 26/2025, від 15.04.2025 року № 235/2025, від 14.07.2025 року № 478/2025, від 20.10.2025 року № 793/2025 та від 12.01.2026 року № 40/2026, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX, від 29.10.2024 року № 4024-IX, від 15.01.2025 року № 4220-IX, від 16.04.2025 року № 4356-IX, від 15.07.2025 року № 4524-IX, від 21.10.2025 року 4643-IX та від 14.01.2026 року № 4757-IX.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини – воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативні основне і обов`язкове додаткове адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, а саме однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. 15, 23-24, 27, 30, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП, пунктом 2.9. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:
Визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко