ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 187/709/26
2/0187/543/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2026 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в селищі Петриківка в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
15.04.2026 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЗИКА» (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 1741313 від 03.09.2024 року у розмірі 71 996,85 грн.
Також позивач просить стягнути судовий збір в сумі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн
Позовна заява подана директором Міньковською А.В.
Позовна заява мотивована тим, що 03.09.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено Кредитний договір № 1741313, сума кредиту 19000 грн. строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів- кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 1 % в день. 28.08.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №28082025. Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 71 996,85 грн., із яких: сума основного боргу за кредитом становить 19 998,95 грн; сума нарахованих процентів становить 41 997,90 грн; сума комісій становить 0 грн.; сума штрафних санкцій становить 10 000,00 грн, однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку заявник і просить стягнути.
Ухвалою суду від 28.04.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
На офіційну адресу відповідача, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, судом направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка повернулася до суду 19.05.2026 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Також, судом здійснено направлення документів на електрону пошту відповідача, зазначену в договорі про надання кредиту, які відповідно до довідки про доставку електронного документа отримані відповідачем 29.04.2026.
Суд зазначає, що декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюються, зокрема, з метою створення умов для реалізації прав особи, ведення офіційного листування та здійснення інших видів комунікації з нею (частина перша статті 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»).
Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою нею суду.
З аналізу пунктів 81-83, 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, убачається, що у разі відсутності адресата або відмови від отримання поштові відправлення повертаються оператором поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою.
Водночас до повноважень суду не належить встановлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення процесуальних дій. Повернуті органами поштового зв`язку повідомлення з відмітками «за закінченням строку зберігання», «адресат вибув» або «адресат відсутній за вказаною адресою» є належними доказами виконання судом обов`язку щодо належного повідомлення сторін.
З огляду на те, що судом ужито всіх передбачених законом заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, відповідач вважається таким, що повідомлений про судове засідання належним чином.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк правом на подання відзиву не скористався, суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини восьмої статті 178 та частини другої статті 191 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов.
03.09.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1741313 шляхом підписання електронним підписом відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону. За умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у сумі 19 000,00 грн, строком на 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка за весь строк користування кредитом 1 % в день. 
Згідно п. 2.1 Договору 2.1. кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 . Договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1741313 від 03.09.2025 року підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Р506». 
Відповідно до графіка платежів, що є додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 1741313, загальна сума процентів за користування кредитом становить 68 400,00 грн, із розрахунку 5 700,00 грн щомісячно (за винятком останнього платежу, який становить 24 700,00 грн), а загальна вартість кредиту - 87 400,00 грн. Аналогічні умови відображені й безпосередньо у тексті кредитного договору, зокрема у пунктах 1.7.1 та 1.10.1.
Згідно листа ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250828-1196 від 28.08.2025 товариством на підставі укладеного договору на переказ коштів №01042024-2 від 2024-04-01 з ТОВ «Селфі Кредит», 03.09.2024 о 01:38:06 успішно перераховані кошти у сумі 19000 грн. на платіжну карту клієнта, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» -acfb2329-454e-4040-b75f-2e0406f00cd2, номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» b61fb8a74c061d59a79663fe2c58571e, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 4441111142646185.
04.09.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1741313 відповідно до якої відповідачу збільшено кредит на суму 1000 грн.. і таким чином загальна сума кредиту становить 20000 грн., умови кредитування залишилися незмінними. Додаткова угода підписана одноразовим електронним підписом Р506.
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит встановлено, що загальна вартість складає 91980 грн, яка складається з 20 000,00 грн сума кредиту, 71980 грн. сума відсотків за користування кредитом.
Згідно листа ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250828-1197 від 28.08.2025 товариством на підставі укладеного договору на переказ коштів №01042024-2 від 2024-04-01 з ТОВ «Селфі Кредит», 04.09.2024 о 15:34:06 успішно перераховані кошти у сумі 1000 грн. на платіжну карту клієнта, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» 310dd8f8-c708-4d4f-a987-0a5945affba5, номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» e24d462dec60006357494d1f2332799f, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 4441111142646185.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 1741313 від 03.09.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту встановлено, що відповідач здійснював платежі на погашення заборгованості за процентами, а саме: 02.10.2024 в сумі 5 980,00 грн, 01.11.2024 в сумі 6 000,00 грн, 01.12.2024 в сумі 5 999,70 грн, 31.12.2024 в сумі 5 999,70 грн та 30.01.2025 в сумі 5 999,70 грн. У вказані дати відповідач також здійснював погашення тіла кредиту в розмірі 0,01 грн щоразу. Станом на 28.08.2025 за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 71 996,85 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту) - 19 998,95 грн, заборгованість за процентами - 41 997,90 грн, а також штрафні санкції - 10 000,00 грн.
Договір та додаткова угода укладено в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (Р506), відповідно до п. 9.2 Кредитного договору
Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 639 ЦК України, електронний договір, підписаний за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.
28.08.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №28082025.
Згідно даного Договору факторингу 28.08.2025 відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1741313 від 03.09.2024. Відповідно до Договору факторингу сума боргу становить 71996,85 грн., із яких: сума основного боргу за кредитом становить 19998,95 грн.; сума нарахованих процентів становить 41997,90 грн.; сума штрафних санкцій становить 10000 грн.
Щодо переходу права грошової вимоги за кредитним договором суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги за правочином. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порядок та умови переходу права грошової вимоги до фактора також врегульовано положеннями ст. 1077, 1078, 1082 ЦК України, за якими виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє його від обов`язку перед первісним кредитором.
Відповідно до пп. 3 п. 4.1 договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача. Можливість відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит також прямо передбачена ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування».
Позивач є фінансовою установою, що має право надавати послуги з факторингу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 18 вказаного Закону.
Стосовно відсутності згоди боржника на заміну кредитора суд зазначає, що згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Суд наголошує, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку виконання зобов`язання за кредитним договором. Відсутність доказів отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги може свідчити лише про прострочення кредитора або впливати на визначення розміру заборгованості у разі здійснення оплати первісному кредитору, проте не є підставою для відмови у задоволенні позову новому кредитору. Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язання на користь первісного кредитора після 28.08.2025.
Враховуючи викладене, перехід права вимоги від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «Позика» відбувся на підставі закону, оформлений належним правочином і підтверджений документально, що свідчить про наявність у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При цьому суд зазначає, що за змістом статей 6, 627, 629 Цивільного кодексу України в Україні діє принцип свободи договору, згідно з яким сторони є вільними у визначенні його умов з урахуванням вимог законодавства, розумності та справедливості, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки погоджений сторонами розмір процентів відповідає вимогам статті 1056-1 ЦК України та не перевищує граничних меж, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», суд не вбачає правових підстав для втручання у погоджені умови правочину. Суд враховує, що незгода позичальника з розміром процентів після укладення договору автоматично не спростовує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) та не свідчить про наявність значного дисбалансу договірних прав та обов`язків, адже умови були прийняті сторонами добровільно під час підписання кредитного договору. Застосування принципу договори повинні виконуватися у цьому випадку є пріоритетним для забезпечення юридичної визначеності.
Таким чином, враховуючи викладене вище, а також факт невиконання вимог кредитного договору відповідачем, погодження останнім з умовами договору (зокрема щодо погодження процентної ставки – 1% на день, загальна вартість кредиту) суд дійшов до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками слід задовольнити в повному обсязі.
У той же час, суд не погоджується з позивачем щодо стягнення з відповідача заборгованості по штрафних санкціях в розмірі 10 000,00 грн.
Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Водночас пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За матеріалами справи вбачається, що штрафні санкції нараховані в період дії воєнного стану. 
Враховуючи вищевказані положення Закону, підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій відсутні.
Враховуючи викладене, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 61996,85 грн, із яких:
заборгованість за тілом кредиту – 19998,95 грн;
заборгованість за відсотками – 41997,90 грн.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1741313 від 23.03.2026.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позовні вимоги задоволено на 86 %, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 2 289,66 грн.
Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн, суд виходить із такого.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: Договір № 39493634_03 від 02.01.2026; додаткова угода до Договору про надання правової допомоги; акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги на суму 6 000,00 грн., детальний опис робіт на суму, необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПОЗИКА» щодо стягнення кредитної заборгованості, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Таким чином, вказаними документами підтверджується, що дійсно позивачем були понесені витрата на правничу допомогу.
Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог (у даному випадку позов задоволено на 86%), наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5160,00 грн однак, суд, враховує, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення з відповідача на користь позивача до 3 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Інших витрат сторонами не заявлено.
Керуючись статтями 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 1077, 1078, 1082 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЗИКА» – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЗИКА» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1741313 від 03.09.2024 у розмірі 61996 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто шість 85 копійки) гривень з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 19998,95 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 41997,90 гривень.
В іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЗИКА» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 289,66 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 гривень, а всього 5 289,66 (п`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять гривень 66 копійок) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Добровільне виконання рішення в частині стягнення грошових коштів здійснювати за такими реквізитами позивача: IBAN: НОМЕР_2 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634.
У разі добровільного виконання рішення боржнику невідкладно надати до суду та стягувачу копію платіжного документа, що підтверджує сплату присудженої суми, із обов`язковим зазначенням у ньому номера цієї справи та дати й номера кредитного договору.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЗИКА» місцезнаходження 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, ЄДРПОУ 39493634.
Відповідач – ОСОБА_1 зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено та підписано 18.06.2026.

Суддя І.М. Соловйов