Справа № 212/6743/26
2-др/212/43/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Козлова Д. О., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення по справі № 212/6743/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

4 червня 2026 року заочним рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу було задоволено частково шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором в розмірі 15171,42 грн. та витрат на оплату судового збору в сумі 2042,97 грн.
9 червня 2026 року на адресу суду від представника позивача, ТОВ «Споживчий центр», надійшла заява з проханням суд ухвалити відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК додаткове рішення про стягнення понесених ТОВ «Споживчий центр» витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн. з відповідача, посилаючись на те, що разом із позовною заявою ТОВ «Споживчий центр» зазначило про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Так між ТОВ «Споживчий Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» 1 квітня 2025 року укладено договір про надання правничої допомоги № 01/25-СЦ, яким було погоджено вартість послуг адвоката в сумі 6000 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору. Виконані роботи підтверджуються звітом про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ. Враховуючи викладене просив суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6000 грн.
За ч. 3 ст. 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. При цьому додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Враховуючи, що рішення за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу було ухвалено у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, то суд додаткове судове рішення за заявою представника ТОВ «Споживчий центр» ухвалює в такому ж порядку.
Ані представники ТОВ «Споживчий центр», ані Криворученко О. М. до суду не з`явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином.
При цьому за ч. 4 ст. 270 ЦПК неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Таким чином суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява представника позивача, ТОВ «Споживчий центр», про стягнення витрат за правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до положень ст. 246 ЦПК, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, ухвалюючи додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК.
Суд зазначає, що на виконання п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України представник ТОВ «Споживчий центр» при поданні позову до суду у даній справі повідомив про попередній розрахунок сум судових витрат, які очікує понести позивач через розгляд справи судом, які складались, зокрема, із витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн.
В сенсі положень ч. 8 ст. 141 та ст. 246 ЦПК суд враховує, що розгляд справи відбувся в спрощеному позовному провадженні, де не передбачені дебати, а представником позивача були дотримані вимоги закону щодо надання ТОВ «Споживчий центр» орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомогу, а також подання доказів витрат на правничу допомогу до закінчення 5-деного терміну з дня отримання рішення суду по справі.
Таким чином суд дійшов переконання, що наявні законні підстави для ухвалення додаткового рішення для вирішення питання розподілу судових витрат за заявою ТОВ «Споживчий центр».
Судом було встановлено, що між ТОВ Споживчий Центр та Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» від 1 квітня 2025 року було укладено Договір про надання правничої допомоги № 01/25-СЦ, за яким за надані клієнту послуги адвокату передбачено винагорода, що дорівнює 6000 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору.
При цьому фактично надані послуги з правничої допомоги ТОВ «Споживчий центр» підтверджуються також додатковою угодою від 31.12.2025 року між сторонам договору від 1 квітня 2025 року про надання правничої допомоги № 01/25-СЦ, а також звітом про виконану роботу від 2 червня 2026 року, підписаний сторонами договору, а також платіжною інструкцією від 9 червня 2026 року про проведення оплати ТОВ «Споживчий центр» таких послуг АО «Лекс Верітас» на суму 6000 грн. за подання позову до ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу.
Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.
Суд встановив, що позивачем були фактично понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., які були підтверджені матеріалами справи.
Отже, з огляду на зазначені норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, зважаючи на встановлені судом обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу в сумі 6000 грн. були доведені, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, а також дотримані критерії розумності їх вартості.
Таким чином, оскільки суд задовольнив заявлені позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» частково, то витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. підлягають на підставі ст. 141 ЦПК частковому задоволенню та стягненню відповідно до частки задоволених судом вимог з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» у сумі саме 4604,04 грн. (15171,42 / 19771,42 х 6000 = 4604,04).
Керуючись ст. 133-137, 141, 246, 270 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 4604,04 грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 17 червня 2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ЄДРПОУ 37356833, юридична адреса: м. Київ, вул. Саксаганського 133-А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. О. Козлов