КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року м. Кропивницький Справа № 320/54691/25
провадження № 2-іс/340/5/26 
Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Кіровоградській області (надалі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому просить :
- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг по адміністративним штрафам та іншим санкціям (код класифікації доходів бюджету 50 18050400) в сумі 9020,00 грн, та перерахувати на наступний рахунок: UA658999980313050106000011515, Банк Отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 37918230, Отримувач: ГУК у Кіров.обл./тг мГайворон/21081100;
- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 50 18050400) сум 118972,89 грн, та перерахувати на наступний рахунок: UА338999980314090699000011515, Банк Отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 37918230, Отримувач: ГУК у Кіров.обл./тг мГайворон/18050400.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 127992,89 грн, який складається: з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 118972,89 грн та з адміністративних штрафів та інших санкцій в сумі 9020,00 грн. Відповідачем самостійно у встановлені законом терміни суми грошових зобов`язань у сплачені не були, надіслана податкова вимога не виконана, а тому податковий орган звернувся про стягнення податкового боргу в судовому порядку. 
З цих підстав просить позов задовольнити.

02.12.2025 ухвалою Київського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу передано за підсудністю до Кіровоградського окружного адміністративного суду.
26.01.2026 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Відповідач правом на подання суду відзиву на позовну заяву не скористався. Жодних заяв, повідомлень про причини такого неподання, їх поважності та/або неможливості подання у строк, встановлений судом, від відповідача на адресу суду (у тому числі електронну) не надходило. 
Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІДС. 
Ухвала суду від 26.01.2026 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження надіслана відповідачу за адресою його місцезнаходження згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь № 2070829 від 01.12.2025): “ АДРЕСА_1 ".
01.04.2026 конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №R067121254015, яким було надіслано копію вказаної ухвали відповідачу, повернувся на адресу суду з відміткою від 27.03.2026 "адресат відсутній за вказаною адресою".
Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, відповідач вважається належним чином повідомленим про відкриття провадження у цій справі.
За таких обставин, суд у відповідності до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Будь-яких клопотань від учасників справи не надходило. 
Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований з 16.04.2015 фізичною особою-підприємцем, та до 31.12.2025 перебував на податковому обліку Головному управління ДПС в Головному управління ДПС у Кіровоградській області з основним видом економічної діяльності за КВЕД: 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами. З 01.01.2026 перебуває на обліку в Головному управління ДПС у м. Києві (а.с. 20, 45-46).
У період з 31.03.2025 по 02.04.2025 включно відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з метою контролю за дотриманням податкового, валютного та іншого законодавства, а також законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2019 по 31.12.2021.
За результатами проведеної перевірки складено Акт № 4227/11-28-24-05/ НОМЕР_1 від 09.04.2025 (а.с. 11-14).
На підставі зазначеного Акту перевірки, 02.05.2025 позивачем було винесено відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 такі податкові повідомлення-рішення:
- №000049932405 (форма «ПС») про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 8000,00 грн (а.с. 17); 
- №000049492405 (форма «ПС») про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00 грн (а.с. 17зв.); 
-№000049472405 (форма «ПС») про нарахування штрафних санкцій на суму 340,00 грн (а.с. 16); 
- №000049502405 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб на суму 117706,40 грн, у тому числі: 116534,66 грн основного боргу та 1171,74 грн штрафних санкцій (а.с. 16зв.)
Акт перевірки та вказані податкові повідомлення-рішення від 02.05.2025 були надіслані відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 , однак листи не були вручені адресату та повернуті на адресу Головного управління ДПС у Кіровоградській області з відмітками відділення поштового з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «неправильно зазначена (відсутня) адреса» (а.с. 15, 18).
У наступному, 09.06.2025 податковим органом сформовано і направлено також за адресою: АДРЕСА_2 податкову вимогу форми "Ф" за №0007610-1305-1128 на суму 9360,00 грн, однак поштове відправлення повернуто до податкового органу з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 8, 8зв.).
Разом з тим, згідно наданих на вимогу суду відомостей з інформаційних баз органів ДПС, як станом на дату проведення перевірки (березень-квітень 2025 року), винесення податкових повідомлень-рішень (травень 2025 року) та формування податкової вимоги (червень 2025 року) податковою адресою та адресою місцезнаходженням відповідача була: АДРЕСА_1 . Державна реєстрація зміни місцезнаходження платника податків та податкової адреси на: АДРЕСА_3 відбулася лише 05.12.2025 (а.с. 44-46). 

Згідно з інтегрованими картками платника податків, суми, визначені у вищевказаних податкових повідомленнях-рішеннях від 02.05.2025, обліковуються контролюючим органом як податковий борг і відповідачем у добровільному порядку не сплачені (а.с. 9, 9зв.)

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-IV (далі – ПК України).
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 ст. 14 ПК України органом стягнення є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим кодексом та іншими законами України.
За приписами підпункту 41.1.1. пункту 41.1. статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи
Пунктом 41.4. статті 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Згідно із пунктами 95.1.-95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. 
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків / електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг / емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пунктів 36.1 - 36.3 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 16.1 статті 16 ПК України зобов`язано платника податків, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом податкове 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання є податковим боргом.
Відповідно до пункту 58.1. статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.
За правилами пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно із пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Зміст статей 54 та 56 ПК України свідчить, що узгодженою є сума грошового зобов`язання, яку:
- платник податків самостійно обчислив та задекларував у строки, встановлені цим Кодексом,
- контролюючий орган визначив самостійно шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень, після закінчення процедури їх адміністративного чи судового оскарження.
Отже, у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.
Згідно із пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Положеннями пункту 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Так, відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
За приписами пункту 42.3 статті 42 ПК України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Відповідно до пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.
Як встановлено судом згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ФОП ОСОБА_1 на даний час є: АДРЕСА_2 .
Однак, станом на дату проведення перевірки (березень-квітень 2025 року), винесення податкових повідомлень-рішень (травень 2025 року) та формування податкової вимоги (червень 2025 року) відповідач перебував за основним місцем обліку в Гайворонській ДПІ Головного управління ДПС у Кіровоградській області за податковою адресою: 26313, Кіровоградська область, Гайворонський район, село Долинівка, вулиця Леніна, будинок 105, яка збігалась із зареєстрованим місцезнаходженням відповідача (а.с. 20, 22).
Зокрема, у наданих позивачем на вимогу суду відомостях з інформаційних баз ДПС (ідентифікаційні дані), зокрема, у розділі «Місце проживання»: у таблиці напроти адреси: АДРЕСА_2 , у графі «дата запису» та «дата зміни місцезнаходження (місця проживання)» зазначено 05.12.2025. У розділі «Додаткові реєстраційні дані»: у рядку «Дата останньої реєстраційної дії в ЄДР» (Єдиному державному реєстрі) також зазначено дату 05.12.2025. У розділі «Реєстраційні дані» вказано, що саме 05.12.2025 було внесено запис про взяття платника податків на облік до нового органу ДПС за основним місцем обліку — 2615 - Головне управління ДПС у м. Києві. До цієї дати основним місцем обліку значилося Головне управління ДПС у Кіровоградській області. 
Разом з тим, податкові повідомлення-рішення від 02.05.2025 №000049932405, №000049492405, №000049472405, №000049502405 та податкова вимога форми "Ф" №0007610-1305-1128 від 09.06.2025 направлялися ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Варто зазначити, що у податковій вимозі № 0007610-1305-1128 від 09.06.2025 ГУ ДПС у Кіровоградській області також вказано податкову адресу відповідача: АДРЕСА_4 .
Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України податковою адресою платника податків — фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. 
Верховний Суд у своїй постанові від 08.08.2018 р. по справі №812/41/17 зазначив, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
У постанові від 10.06.2021 у справі №826/14316/18 Верховний Суд вказав, що податкова вимога (яка надсилається в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення) повинна бути надіслана контролюючим органом на адресу за місцем проживання платника податків або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи; в протилежному випадку, у разі допущення контролюючим органом помилки при відправленні такої вимоги, зокрема, в частині невірного зазначеної адреси платника податків, така вимога вважається неврученою платнику податків, а платник податків не повідомлений належним чином про наявність податкового зобов`язання.
Зважаючи на те, що податкові повідомлення рішення від 02.05.2025 та податкова вимога №0007610-1305-1128 від 09.06.2025 надіслані відповідачу на невірну адресу, внаслідок чого не отримані, вказані рішення податкового органу вважаються не врученими, а відповідач вважається таким, що не повідомлений про наявність податкового боргу, сума податкового зобов`язання не є з ним узгодженою. Відтак у контролюючого органу не виникло права на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу.
Суд звертає увагу, що у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення такого направлення.
Щоб певну суму назвати податковим боргом, така сума повинна бути безперечно доведена до боржника, про наявність суми несплаченого податку платник податків повинен бути повідомлений. Податковий орган, звертаючись до суду з позовом про стягнення податкового боргу, повинен провести узгодження суми боргу, оскільки податковим боргом визначається сума узгодженого грошового зобов`язання.
Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що поданий адміністративний позов є передчасним, оскільки контролюючим органом не надано доказів направлення податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги на адресу відповідача.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі — КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги контролюючого органу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 127992,89 грн є необґрунтованими, задоволенню не підлягають, оскільки, спірний податковий борг не може вважатися узгодженим в розумінні норм чинного податкового законодавства.
Розподіл судових витрат у зв`язку з відмовою у задоволенні позову відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 241 — 246, 255, 295 КАС України, суд –
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 23 червня 2026 року.
Повне найменування учасників справи: 
Позивач - Головне управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 43995486, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, 25006); 
Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ).

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК