ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 215/7003/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року (суддя Сластьон А.О.) в справі № 215/7003/24 за позовом ОСОБА_1 до завідувача сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Ігошиної Маргарити Альбертівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до завідувача сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Ігошиної Маргарити Альбертівни про:
встановлення наявності компетенції (повноважень) при отриманні заяви від 15.05.2024 вх С-184-П створювати штучні перешкоди для надання належно завірених трьох копій цієї заяви з реєстраційними номерами;
визнання таких перешкод протиправною бездіяльністю, а таку процедуру – протиправною діяльністю;
зобов`язання передати заяву на розгляд сесії Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2024 року позовна заява передана на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративному суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху; запропоновано позивачу протягом десяти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати уточнену позовну заяву у паперовій формі із належним чином засвідченими доказами у паперовій формі (з примірником для відповідача), в якій конкретизувати позовні вимоги щодо визнання дій або бездіяльності відповідача неправомірними та уточнити інформацію щодо того, чи була розглянута відповідачем заява від 15.05.24 вх. С-184-П та надати лист-роз`яснення за результатами розгляду заяви, про що позивач зазначає у позові.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу, направити справу для продовження розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно зі статтею 315 КАС України. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно вимагає надання копії документів, доданих до позовної заяви. Крім того, процесуальним законом не установлено конкретний зміст позовних вимог.
Звертає увагу, що копія ухвали про залишення позовної заяви без руху отримана нею одночасно із копією ухвали про повернення позовної заяви, що унеможливило усунення недоліків.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з невиконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху у встановлений судом строк. 
Суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що підставами для залишення позовної заяви без руху стали висновки суду першої інстанції про те, що позовна заява оформлена без дотримання вимог процесуального законодавства.
Вимоги до позовної заяви встановлені статтею 160 КАС України, відповідно до частини першої якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Згідно з частиною п`ятою статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4).
За правилами частини першої статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина третя статті 161 КАС України).
Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Частинами першою - другою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, встановивши, що позивачем не долучено копій документів, доданих до позову відповідно до кількості учасників справи, не конкретизовано позовні вимоги, не уточнена інформація щодо того, чи була розглянута відповідачем заява від 15.05.24 вх. С-184-П, не надано лист-роз`яснення за результатами розгляду заяви, про що позивач зазначає у позові.
Відтак, аргумент апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно вимагає надати копії документів, доданих до позовної заяви, для відповідача, а також формулювання позовних вимог є зрозумілим, суд відхиляє як необґрунтовані. 
Позивачем не подано суду першої інстанції позовної заяви з уточненими вимогами, тобто позивачем не усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду першої інстанції від 28 листопада 2024 року.
Стосовно доводів апелянта про неотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху суд вказує на таке.
Судом встановлено, що до суду першої інстанції відділенням поштового зв`язку 20 грудня 2024 року повернуто поштове відправлення №0610212521127, в якому містилась ухвала суду першої інстанції від 28 листопада 2024 року, з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі - Правила № 270), у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї і неможливістю вручити їм поштове відправлення протягом встановленого строку зберігання, воно повертається з відміткою «За закінченням терміну зберігання» (крім виключень, визначених Правилами).
Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
За положеннями пункту 4 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Верховним Судом в постанові від 23 листопада 2023 року в справі № 215/7312/20 сформульовано правовий висновок з питання застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах, а саме щодо наслідків повернення поштового відправлення з ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху за закінченням терміну зберігання відділенням поштового зв`язку, який полягає у наступному.
«...в ухвалі про повернення апеляційної скарги необхідно застосувати положення статті 126 КАС України, яка визначає порядок вручення судових повісток, в системному зв`язку зі статтею 251 КАС України, яка встановлює порядок вручення судових рішень. 
Однак незастосування судом апеляційної інстанції у рішенні вказаної статті не призвело до неправильного вирішення справи, оскільки, як положення статті 126 КАС України, так і положення статті 251 КАС України, регулюють порядок вручення судових документів (судових повісток, судових рішень) та передбачають однакові юридичні наслідки, які полягають в тому, що повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначками "За закінченням терміну зберігання", з врахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Крім того, Верховний Суд уважає за необхідне зазначити, що частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до пункту 7 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною першою статті 131 КАС України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Суд зауважує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, а відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд уважає за необхідне зазначити, що, звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 мав цікавитися результатами розгляду його клопотання та враховувати процесуальні строки на його розгляд. Водночас строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі, яка подала апеляційну скаргу, вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з такою ухвалою протягом цього строку.
Необхідно також врахувати позицію сформовану в ухвалі Верховного Суду від 24 березня 2021 року в адміністративному провадженні №К/9901/35851/20 про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "За закінченням терміну зберігання", "Адресат вибув", "Адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.».
Застосовуючи до спірних в цій справі правовідносин приведені висновки Верховного Суду відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, суд визнає цілком обґрунтованим застосування судом першої інстанції положень статті 126 в системному зв`язку зі статтею 251 КАС України, а також висновок про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 з підстав неусунення недоліків, визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року в справі № 215/7003/24 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року в справі № 215/7003/24 за позовом ОСОБА_1 до завідувача сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Ігошиної Маргарити Альбертівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 28 квітня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко