ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"02" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/2924/24	
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С., розглянувши заяву  ОСОБА_1 за вх.№2-345/26 від 23.02.2026 про ухвалення додаткового рішення, подану у справі №916/2924/24
за позовом:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 28 «Б», код ЄДРПОУ 00131713)
про визнання недійсним та скасування рішення комісії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», в якому просила суд визнати недійсним та скасувати рішення комісії постачальника електроенергії про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом №147/1 від 23.06.2023 засідання комісії по розгляду акта про порушення №8000567 від 01.07.2020 Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» та розрахунком до нього. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.12.2025 у справі №916/2924/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено; визнано недійсним та скасовано рішення комісії постачальника електроенергії про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом №147/1 від 23.06.2023 засідання комісії по розгляду акта про порушення №8000567 від 01.07.2020 Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»; стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» на користь ОСОБА_1 2422,40 грн. судового збору.
26.01.2026 за вх.№111/26 до суду від Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла ухвала, якою відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» на рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 у справі №916/2924/24 до надходження матеріалів даної справи з суду першої інстанції; зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №916/2924/24.
29.01.2026 супровідним листом №916/2924/24/499/2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду надіслано матеріали справи №916/2924/24.
23.02.2026 за вх.№2-345/26 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява з додатковими документами про винесення додаткового рішення про стягнення з відповідача 12000 грн. витрат на правничу допомогу. Вказана заява була направлена на адресу суду 08.12.2025 засобами поштового зв`язку (кур`єрською службою), про що свідчить накладна з відміткою про прийняття в доставку - 08.12.2025.
Листом від 24.02.2026 судом було повідомлено позивача про те, що матеріали справи на час надходження заяви ОСОБА_1 за вх.№2-345/26 від 23.02.2026 перебувають у суді апеляційної інстанції та вирішення питання щодо поданої заяви відкладається судом до повернення матеріалів справи №916/2924/24 до Господарського суду Одеської області.
27.02.2026 за вх.№7054/26 до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення та стягнення судових витрат у справі №916/2924/24. У наданих запереченнях відповідач наголосив на наступному:
- з огляду на те, що рішення по справі №916/2924/24 від 02.12.2025 не набрало законної сили, а на розгляді Південно-західного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга на вказане рішення, є підстави для зупинення розгляду заяви ОСОБА_1 до винесення судом апеляційної інстанції постанови за результатом розгляду скарги;
- заяву ОСОБА_1 згідно двох бланків кур`єрської служби ТОВ «Двадцять п`ять годин» відповідне відправлення було прийнято кур`єром для відправлення відповідачу та суду також, начебто, 8 грудня 2025 року, однак до суду була доставлена лише 23 лютого 2026 року, тобто більше ніж через 2 місяці після ймовірного відправлення. Також відповідач зауважує на відсутності на бланку кур`єрської служби (ПН №7621) печатки такої кур`єрської служби. Хоча проставлення такої печатки передбачено відповідною компанією, оскільки на іншому бланку (ПН №7705) відбиток печатки проставлений. Так, на переконання АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», відповідний бланк є підробленим, відправлення не приймалося кур`єрською службою ТОВ «ДВАДЦЯТЬ П`ЯТЬ ГОДИН», а доставка до суду здійснювалась невідомою особою, що не має жодного відношення до відповідної кур`єрської доставки. Як наслідок, позивачем не було дотримано процесуальний строк на подачу до суду доказів розміру понесених ним витрат на правничу допомогу. ОСОБА_1 не було дотримано приписів ГПК в частині направлення копії відповідної заяви іншій стороні по справі, оскільки таке відправлення в дійсності не було направлено відповідачу та ОСОБА_1 не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення такого відправлення. Обидва відправлення, нібито, були прийняті кур`єрською службою 08.12.2025, водночас номер відправлення до суду - 7621, а відправлення до відповідача - 7705. На переконання відповідача, у разі прийняття кореспонденції в один і той самий день, послідовність її реєстраційних номерів повинна бути близькою, а не відрізнятися більш ніж на 100 позицій. Як наслідок все вищезазначене на думку відповідача є підставою для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду;
- предметом спору була немайнова вимога про визнання рішення комісії неправомірним; разом з тим, за відповідним рішенням комісії з ОСОБА_1 було вирішено стягнути заборгованість за спожиту необліковану електричну енергії в розмірі 21753,61 грн.; позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 грн., що не є співрозмірним як предмету спору, так і заборгованості за дійсним актом. В акті прийому-передачі від 03.12.2025, що наданий до суду ОСОБА_1 , відсутня деталізація ціни за кожну перелічену послугу адвоката, відсутнє зазначення годин, витрачених адвокатом на надання таких послуг. Отже відповідачу незрозуміло, як само сформувалась сума адвокатських послуг 12000 грн. Як наслідок, на переконання відповідача, дійсна сума є завищеною та такою, що не відповідає дійсній вартості наданих адвокатом послуг.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2026 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 02.12.2025 у справі №916/2924/24 - без змін.
14.05.2026 за вх.№16782/26 до суду від відповідача надійшли додаткові заперечення на заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення та стягнення судових витрат у справі №916/2924/24. У наданих запереченнях відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні заяви в повному обсязі з наступних підстав: 
- відповідач повторно звернув увагу суду на неспівмірність заявлених позивачем до стягнення судових витрат у розмірі 12000 грн. із предметом спору, яким було оскарження та скасування рішення комісії відповідача про нарахування позивачу заборгованості у сумі 20000 грн.;
- покладення на відповідача судових витрат у розмірі, що є фактично співставним або перевищує предмет спору, не відповідає меті інституту відшкодування судових витрат, яка полягає у компенсації фактично необхідних та обґрунтованих витрат, а не у створенні санкційного або карального ефекту. Також сама по собі складність справи, обсяг наданих правничих послуг та їх значення для сторін не можуть обґрунтовувати стягнення витрат у розмірі, який виходить за межі розумної економічної доцільності та співмірності із ціною спору. Судова практика виходить із необхідності оцінки таких витрат крізь призму їх реальності, необхідності та розумності;
- м. Одеса та Одеська область систематично зазнають атак рф, спрямованих, зокрема, на об`єкти енергетичної інфраструктури; кошти АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» спрямовуються, зокрема, на відновлення пошкоджених внаслідок обстрілів об`єктів енергетичної інфраструктури, проведення аварійно-відновлювальних робіт, ремонт обладнання та підтримання належного технічного стану мереж; стягнення неспівмірних судових витрат створює додаткове навантаження на діяльність підприємства та суперечить публічному інтересу у забезпеченні сталого функціонування енергетичної системи.
21.05.2026 до Господарського суду Одеської області надійшли матеріали справи №916/2924/24.
Ухвалою суду від 25.05.2026 заяву ОСОБА_1 за вх.№2-345/26 від 23.02.2026 про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду; вирішено розглядати вказану заяву без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу надати до суду пояснення та/або заперечення щодо поданої заяви з доказами направлення позивачу - протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.
Заява ОСОБА_1 за вх.№2-345/26 від 23.02.2026про ухвалення додаткового рішення у справі №916/2924/24 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом від учасників справи не надійшло.
У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 за вх.№2-345/26 від 23.02.2026, господарський суд зазначає наступне.
Згідно з п.3 ч.1, ч.ч. 2, 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). 
Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч.ч. 1,4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Вирішуючи питання щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За ч.ч. 3-5 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано:
- договір №2024/04/17 про надання правової допомоги від 17.04.2024, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сабліною Юлією Сергіївною. Відповідно до п.1.1 договору клієнт доручає, а адвокат зобов`язується протягом дії даного договору за винагороду надавати правову допомогу клієнту з будь-яких питань, що цікавлять клієнта. Пунктом 1.2 договору визначено, що конкретні питання (доручення), щодо яких надається правова допомога, а також їх вартість, формулюються клієнтом в письмових чи усних формах та зазначаються в заявках (усних або письмових) і можуть надаватися протягом дії договору необмежену кількість разів в залежності від факту необхідності надання того чи іншого виду правової допомоги. Правова допомога, визначена даним договором та заявками до даного договору надається адвокатом в наступних формах, але не обмежуючись ними: ведення справ клієнта, переговори від його імені, попереднє узгодження всіх процедурних питань, згідно з умовами цього договору з усіма належними для того повноваженнями та правами, які передбачені чинним законодавством України, в усіх судових установах будь-якої інстанції (в судах першої, апеляційної, касаційної інстанціях, в тому числі в місцевих і апеляційних судах, адміністративних судах, господарських судах, Європейському суді із захисту прав людини) по всіх категоріях справ (цивільні, адміністративні, господарські, кримінальні) з усіма правами захисника підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, представника цивільного відповідача та цивільного позивача, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, а також з усіма правами які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, особі, що притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі з правом пред`явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову, укладання мирової угоди, оскарження рішення (ухвали, постанова) суду, подання виконавчого документа до стягення, одержання присудженого майна або грошей; в органах юстиції, в тому числі - в Управліннях юстиції будь-якого рівня; органах нотаріату; в органах Державної виконавчої служби з питань, пов`язаних з виконанням судових та інших рішень органів (посадових осіб); в архівних органах та їх відділеннях; поштових відділеннях, у всіх без винятку установах, підприємствах, організаціях, оргагах, незалежно від їх форм власності, підпорядкування та галузевої належності (в тому числі в органах державної влади та управліннях, органах, місцевого самоврядування, та міністерствах, відомствах, їх структурних підрозділах, та/чи територіальпих відділеннях) та перед фізичними особами при вирішенні будь-яких питань, які стосуватимуться законних прав та інтересів клієнта, у тому числі, що містять конфіденційну інформацію (пункт 1.3 договору). Відповідно до п.3.2 договору розмір гонорару адвоката становить 12000 грн.;
- заявку про надання правової допомоги від 17.04.2024, яка є додатком №1 до договору №2024/04/17 від 17.04.2024 про надання правової допомоги. Відповідно до наданої заявки ОСОБА_1 зробила замовлення на надання правової допомоги з наступних питань: представництва клієнта у Господарському суді Одеської області з питання оскарження (визнання недійсним) та скасування рішення комісії АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», оформлене протоколом №147/1 від 23.06.2023; участі у судових засіданнях; складання усіх необхідних процесуальних заяв у справі. В наданій заявці також повідомлено ОСОБА_1 про те що вартість послуг становить 12000 грн.;
- квитанцію до прибуткового касового ордера №2024/04/07 від 17.04.2024, видану на підставі договору №2024/04/17 про надання правової допомоги від 17.04.2024 на суму 12000 грн.;
- акт прийому-передачі від 03.12.2025 за договором №2024/04/17 від 17.04.2024 про надання правової допомоги, підписаний між ОСОБА_1 та адвокатом Сабліною Юлією Сергіївною. Відповідно до наданого акту адвокат - передала, а клієнт - прийняла належним чином надані послуги за договором про надання правової допомоги, а саме: участь у всіх судових засіданнях від імені клієнта у справі №916/2924/24; складання та подання позовної заяви, відповіді на відзив у справі №916/2924/24; подання пояснень, додаткових пояснень у справі, заяв та клопотань; послуги в розмірі 12000 грн. - оплачені в повному обсязі; претензій до якості і повноти наданих послуг, щодо їх оплати - сторона одна до одної - не мають. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об?єднання) зобов??язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).
Водночас розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. 
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.
При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 126 ГПК України).
До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Таким чином, частиною 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. 
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. До відповідного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Згідно з положеннями п.4 ст. 1, ч.3 ст. 27 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Предметом договору про надання правничої допомоги є надання адвокатом послуг, зокрема, у зв`язку з вирішенням спору в суді.
Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений за їх взаємною домовленістю.
Водночас суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).
Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 01.07.2019 у справі №915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості й верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, завищений щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, і не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також Верховний Суд зазначив, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності й необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи й фінансового стану обох сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Щодо заперечень відповідача на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, господарський суд зазначає наступне.
По-перше, відповідач наголосив на відсутності в наданому акті прийому-передачі від 03.12.2025 деталізації ціни за кожну перелічену послугу адвоката, відсутність зазначення годин, витрачених адвокатом, що, на переконання відповідача, унеможливлює встановлення того, як само сформувалась сума адвокатських послуг 12000 грн. Як наслідок, на переконання відповідача, дійсна сума є завищеною та такою, що не відповідає дійсній вартості наданих адвокатом послуг.
Господарський суд звертає увагу відповідача на те, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис наданих послуг лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Суд приймає до уваги, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару, сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Такий висновок виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 по справі №922/1964/21. 
За таких обставин господарський суд з наявних у справі доказів встановлює, що в акті приймання-передачі наданої правничої допомоги - адвокатських послуг позивачем конкретизовано, які саме види (дії) правничої допомоги було виконано адвокатом останнього. Отже, ненадання позивачем розрахунку витрат на правничу допомогу (детального опису робіт (наданих послуг) не може свідчити про відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, відповідно і не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл витрат на правничу допомогу або безумовною підставою для встановлення факту неспівмірності заявлених витрат, про що помилково стверджує відповідач.
По-друге, суд також не приймає до уваги посилань відповідача на неспівмірність витрат на правничу допомогу у розмірі 12000 грн. при наявній заборгованості за спожиту необліковану електричну енергію за спірним актом у розмірі 21753,61 грн., що становить більше 50% від заборгованості. 
Господарський суд зазначає, що предметом спору по справі №916/2924/24 є не стягнення заборгованості з Карпової О.І., а визнання недійсним та скасування рішення комісії постачальника електроенергії про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом №147/1 від 23.06.2023 засідання комісії по розгляду акта про порушення №8000567 від 01.07.2020 Акціонерного товариства “ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ”. Відтак, при вирішенні розміру відшкодування судових витрат, у суду відсутній обов`язок враховувати лише розмір заборгованості, що могла виникнути на підставі скасованого рішення комісії. 
Відповідно до ч.4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Беручи до уваги складність справи, кількість судових засідань, обсяг наданих адвокатом послуг (кількість та зміст поданих процесуальних документів, доказів, а також вчинених процесуальних дій під час розгляду справи), а також значення справи для позивача, в тому числі вплив результатів вирішення справи на репутацію сторони, самий лише розмір заборгованості не є підставою для визнання заявлених витрат неспівмірними. 
Відтак суд враховує, що саме лише заявлення клопотання про зменшення витрат не є безумовною підставою для їх зменшення, якщо інша сторона не надасть суду доказів їхньої неспівмірності (нерозумності, надмірності) та не обґрунтує, чому саме ці витрати, попри їх фактичне понесення, не підлягають відшкодуванню, адже суд оцінює реальність та розумність розміру витрат, а не втручається в договірні відносини з адвокатом, якщо немає обґрунтованих заперечень від іншої сторони.
Водночас господарський суд приймає до уваги, що виходячи з обставин та наслідків введення в Україні воєнного стану, заявлена сума адвокатських витрат може становити надмірний тягар для відповідача в умовах завдань, які він виконує під час воєнного стану.
З правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21 тощо випливає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто, критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Окремо суд зазначає, що посилання відповідача на підробку та/або надання позивачем несправжніх документів та/або відомостей щодо їх надсилання не доведені належним чином. За відсутності доказів підробки та/або результатів розгляду кримінальних проваджень суд не може надати оцінку таких доводам у розрізі розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Вирішуючи питання щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд враховує, що процесуальні документи адвокатом позивача складено якісно, так само як і представництво інтересів позивача в суді. З огляду на фактичні обсяги наданих послуг професійної правничої допомоги щодо представництва інтересів ОСОБА_1 у суді під час розгляду справи, враховуючи критерії співмірності суми фіксованого гонорару зі складністю справи, реальності та розумності розміру таких витрат, ціну позову, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів, кількість засідань, в яких взяла участь представник позивача, а також приймаючи до уваги обставини та наслідки введення в Україні воєнного стану та значення товариства відповідача для держави в умовах воєнного стану, суд дійшов висновку про надмірність заявленої суми компенсації витрат та необхідність зменшення заявлених судових витрат на правничу допомогу до 6000 грн., в решті заяви судом відмовляється.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд - 
ДОДАТКОВО ВИРІШИВ:
1.Заяву ОСОБА_1 за вх.№2-345/26 від 23.02.2026 - задовольнити частково.
2.Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 28 «Б», код ЄДРПОУ 00131713) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 6000 /шість тисяч/ грн. витрат на професійну правничу допомогу.
3.В решті заяви - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Додаткове рішення складено 02 червня 2026 р

Суддя Ю.С. Бездоля