КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 760/29136/24
номер провадження: 33/824/1421/2026
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року скасувати, а справу щодо нього закрити за відсутністю складу правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 послався на те, що після отримання матеріалів справи, в тому числі відео, він викладе та конкретизує аргументи апеляційної скарги.
На неодноразові виклики в судові засідання апеляційної інстанції, призначені на: 27 лютого 2026 року об 10 год 30 хв.; 27 березня 2026 року об 10 год 00 хв.; 24 квітня 2026 року о 10 год 30 хв., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся апеляційним судом завчасно, в установленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи не подав.
Так, ОСОБА_1 був повідомлений судом апеляційної інстанції про судові засідання, які призначені на: 27 лютого 2026 року, 27 березня 2026 року та 24 квітня 2026 року, шляхом направлення судових повісток про виклик на його поштову адресу: АДРЕСА_2 . Судові повістки про виклик на судові засідання призначені на 27 лютого 2026 року та 24 квітня 2026 року повернулися до Київського апеляційного суду з відміткою пошти: «адресат відсутній» (а.с.35-36, 42), а на судове засідання призначене на 27 березня 2026 року з відміткою пошти «невдала спроба вручення» (а.с.39).
Також ОСОБА_1 було повідомлено судом апеляційної інстанції про вказані судові засідання, які призначені на 27 лютого 2026 року, 27 березня 2026 року та 24 квітня 2026 року, засобами телефонного зв`язку, що підтверджується відповідними телефонограмами (а.с.34, 37, 41).
Суд апеляційної інстанції враховує, що у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи наведене вище та приймаючи до уваги, що судом апеляційної інстанції були вжиті всі можливі заходи для належного і своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, які були призначені на 27 лютого 2026 року, 27 березня 2026 року та 24 квітня 2026 року, а також те, що клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду від нього не надходило, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновкупро залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи вказані вимоги закону виконав.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР) встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні.
Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме в тому, що він у порушення п.2.9 а) ПДР керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів та є правильним.
Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містять:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162792 від 31 жовтня 2024 року, яким встановлено, що 30 жовтня 2024 року о 23 год 41 хв. в місті Києві по вул. Машинобудівна, 21, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Citroen C-Elysee», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» зі згоди водія у встановленому законом порядку. Результат тесті 1,60‰, чим порушив п.2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. У вказаному протоколі ОСОБА_1 надав пояснення «не згоден, так як немає свідків» (а.с.1);
- роздруківка тесту на алкоголь газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», прилад №ARHK - 0543, принтер №ARHJ - 0238, згідно з якою результат тестування ОСОБА_1 становить 1,60‰, який ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом (а.с.2);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано вказані вище результати алкотестера «Drager 6820 ARHK - 0543» - 1,60‰, а також факт згоди ОСОБА_1 з такими результатами (а.с.5);
- письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6);
- рапорт працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162792 від 31 жовтня 2024 року, з якого слідує, що 30 жовтня 2024 року патрулюючи у складі екіпажу «Рубін 0903» о 23 год 41 хв. було зупинено транспортний засіб «Citroen C-Elysee», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В ході спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162792 від 31 жовтня 2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП. під час складання протоколу на службовому планшеті було допущено механічну помилку, а саме в графі «Місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установлених даних» зазначено дату 23 жовтня 2024 року 23 год 41 хв. Просить вважати правильною дату 30 жовтня 2024 року (а.с.7);
- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3377891 від 31 жовтня 2024 року, згідно з якою 31 жовтня 2024 року о 00 год 18 хв. у місті Києві по вул. Машинобудівна, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen C-Elysee», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.9);
- відеозаписи з місця події, зафіксовані на камери поліцейських, які кореспондується з фактичними обставинами справи та указують на факт порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 а) ПДР (а.с.11).
Вказані вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно, відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформленням поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Апеляційний суд враховує, що обставини фабули адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та норма інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися в ніч з 30 жовтня 2024 року на 31 жовтня 2024 року за участю ОСОБА_1 .
Відомості, які містяться на відеозаписі свідчать про дотримання працівником поліції під час проведення огляду в повному обсязі Інструкції №1452/735 та вимог ст.266 КУпАП.
Цей відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення, а тому суд оцінює його в сукупності з іншими долученими до протоколу доказами, як досліджені судом, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162792 від 31 жовтня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Вказаний протокол підписаний працівником поліції, який його склав, та ОСОБА_1 .
Будь-яких доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.М.Верланов