Справа № 444/1364/26
Провадження № 3/444/823/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вольського А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП 2 ЛРУП 1 ГУ НП у Л/о про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та зареєстрований АДРЕСА_1 , паспорт не встановлено, ІПН НОМЕР_1 , п/в НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

23.03.2026 р. о 05.00 год., поліцейським Матвіїв О.А., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621822, відносно ОСОБА_1 , якому ставиться до вини те, що він 23.03.2026 р. о 03.00 год., в с. Сопошин по вул. Л. Українки, 10, Львівського району, Львівської області, керував транспортним засобом ВАЗ-21013, н.з. НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку відмовився, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ст. 130 ч. 1 КпАП України.
ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, у зв`язку із перебуванням на військовій службі. 
Адвокат Вольський А.Б. подав клопотання, просить закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки будь-які докази керування т/з ОСОБА_1 працівниками поліції суду не надано, натомість наведене в протоколі спростовується поясненнями свідка якого просив допитати в судовому засідані.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката, свідка, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмова такої особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Разом з тим судом не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 керував 23.03.2026 р. о 03.00 год., автомобілем марки ВАЗ-21013 р.н.з. НОМЕР_4 в с. Сопрошин.
Так, із ретельно дослідженого в судовому засіданні СД диску вбачається, що на такому відеозаписі не зафіксовано жодного факту керування т/з гр. ОСОБА_1 . Навпаки із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв поліцейським про те, що він не керував автомобілем. Зокрема таке відображено у відеозаписі під назвою С1ір-0 на проміжку часу: 03.45.33 с. де ОСОБА_1 каже дослівно «...я не їхав...».
Слід зазначити, що з долученого до матеріалів справи електронного носія (диску) вбачається, що відеозаписи відтворюють лише окремі фрагменти події, які не відображають повноту дій учасників події та самі обставини події.
Зокрема, відеозаписи не відображають словесний контакт поліцейських з моменту первинного візуального контактування, отримання пояснень, оформлення адмінматеріалів, спадання адмінпротоколу, тощо.
Свідки при таких обставинах, не залучались.
Жодних інших доказів, того, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 суду не представлено.
Разом з тим допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_5 ) суду повідомила, що 23.03.2026 вона перебувала разом із своїм знайомим ОСОБА_1 на забаві в с. Сопошин, де останній вживав спиртні напої. Біля 2-3 год. ОСОБА_1 попросив завезти її додому його автомобілем. Так як вона має посвідчення водія і проживає поруч з ОСОБА_1 то погодилася поїхати за кермом. Під час початку руху, здійснюючи розворот, через брак навиків не справилася з керуванням та здійснила з`їзд з дороги в кювет з подальшим перекиданням автомобіля. В подальшому ОСОБА_1 видзвонив товаришів які її завезли додому, а сам залишився з метою подальшого виклику евакуатора, щоб прибрати автомобіль. 
Таким чином аналізуючи вищенаведене, судом не здобуто доказів того, що саме ОСОБА_1 23.03.2026 р. о 03.00 год., керував автомобілем марки ВАЗ-21013 р.н.з. НОМЕР_4 в с. Сопошин по вул. Л. Українкит.
Зокрема такі докази відсутні на СД диску, відеозаписі долученого до справи, відсутні і пояснення будь-якихї свідків, очевидців події, зокрема і тих які повідомили про подію ДТП. 
Отже, у суду відсутні підстави не вірити поясненням свідка ОСОБА_2 , оскільки такі не спростовані жодними іншими доказами, зокрема і тими, що знаходяться в матеріалах справи, такі пояснення є послідовними та хронологічними, а тому суд такі пояснення покладає в основу постанови. 
Таким чином, під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом встановлено, що останній не керував автомобілем, судом оцінено докази надані поліцією, які вичерпно поповненні в ході судового розгляду і враховуючи, що збирання доказів по справі стосовно ОСОБА_1 вичерпано, всі докази які маються по справі є перевіренні, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Також, в рішенні від 21 липня 2010 року у справі «Коробов проти України», ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ч. 1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, а факт керування т/з ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим та враховуючи, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. ст. 287, 294 КУпАП.

Суддя:       Ясиновський Р.  Б.