Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
03 червня 2026 року Справа № 520/6814/26 

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний психоневрологічний диспансер №3" (вул. Алчевських, буд. 32,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61002, код ЄДРПОУ 02002523) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний диспансер № З» (код ЄДРПОУ: 02002523), які полягають у відмові щодо скликання лікарсько-консультативної комісії та непроведенні безпосереднього медичного огляду мене, ОСОБА_1 , за заявою від 13 січня 2026 року.
- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» (код ЄДРПОУ: 02002523) скликати лікарсько-консультативну комісію, провести безпосередній медичний огляд ОСОБА_1 та за його результатами прийняти відповідне рішення - видати медичний висновок (довідку) лікарсько-консультативної комісії щодо наявності або відсутності у неї потреби в постійному сторонньому догляді.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.
Відповідач надав до суду відзив, з позовними вимогами не погоджується, просить відмовити в задоволені позовних вимог.
Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.
Позивачка є особою з інвалідністю II групи, вказаний статус встановлено їй безстроково з 21 вересня 2023 року у зв`язку із загальним захворюванням, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико- соціальною експертною комісією серії 12ААБ №1701189.
Її захворювання, яке слугувало підставою для встановлення інвалідності, має виражений психіатричний профіль. З огляду на характер та перебіг хвороби, як зазначає позивачка, вона має об`єктивні обмеження життєдіяльності, зокрема у сферах здатності до повноцінного самообслуговування, комунікації, соціальної адаптації та контролю за власною поведінкою. Зазначені обставини зумовили нагальну необхідність у вирішенні питання щодо наявності медичних показань для забезпечення її постійним стороннім доглядом.
Реалізуючи своє право на охорону здоров`я та соціальний захист, 22 грудня 2025 року, позивачка пройшла огляд лікарсько-консультативною комісією (ЛКК) Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 22» Харківської міської ради. За результатами проведеного огляду комісія дійшла висновку про відсутність у неї потреби у постійному сторонньому догляді за соматичними (фізичними) показниками. Водночас, ЛКК поліклініки № 22 обґрунтовано констатувала, що її основне захворювання відноситься до психіатричного профілю, а тому оцінка її стану та встановлення потреби у догляді з цих підстав не входить до компетенції комісії загального профілю. У зв`язку з цим їй було видано направлення для проходження відповідної комісії до спеціалізованого психіатричного закладу охорони здоров`я - до Відповідача (КНП ХОР «ОПНД №3»).
На виконання рекомендацій міської поліклініки, їй було надіслано заяву до Відповідача з метою скликати лікарсько-консультативну комісію, провести безпосередній медичний огляд та за його результатами видати медичний висновок (довідку ЛКК) щодо наявності або відсутності потреби в постійному сторонньому догляді.
Також 13 січня 2026 року в її інтересах було надіслано адвокатський запит за вих. № 13012601-вих. з метою отримання інформації щодо статусу розгляду заяви позивачки.
26 січня 2026 року Відповідач надав письмову відповідь (лист) за підписом виконуючої обов`язки директора закладу Чайки Ю., якою фактично відмовив позивачці у проведенні огляду ЛКК та видачі відповідного висновку.
Свою відмову Відповідач мотивував виключно формальним посиланням на Інструкцію про порядок надання висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.07.2013 № 667 щодо критеріїв необхідності догляду та на єдиний запис у Довідці МСЕК позивачки більш ніж дворічної давнини (від 21.09.2023 року) у графі 12 «Висновок про умови та характер праці», де зазначено: «легка праця без психоемоційних навантажень». Адміністрація Відповідача дійшла висновку, що вказаний запис автоматично виключає наявність у позивачки потреби у сторонньому догляді станом на січень 2026 року.
При цьому Відповідачем засідання лікарсько-консультативної комісії за заявою позивачки не скликалося, а безпосередній медичний огляд лікарями- психіатрами для з`ясування реального та актуального стану здоров`я станом на січень 2026 року не проводився. 
Не погоджуючись з вказаним, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзаців 4, 8 статті 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 № 2961-IV (далі - Закон № 2961-IV) інвалідність - це міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.
Згідно з частиною 3 статті 7 Закону № 2961-IV залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.
Експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (пункт 17 Положення).
Відповідно до Пункту 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
В обґрунтування цього позивач зазначає про порушення процедури розгляду питання, щодо надання їй висновку, щодо наявності/відсутності потреби у постійному сторонньому догляді.
Згідно з Інструкцією про порядок надання висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України 31.07.2013 № 667, висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу (далі - висновок ЛКК) видається лікарською консультативною комісією (далі - ЛКК) закладу охорони здоров`я за місцем проживання чи реєстрації особи з інвалідністю.
Склад ЛКК затверджується наказом керівника закладу охорони здоров`я, який надає психіатричну допомогу (психоневрологічного диспансеру, центру, кабінету).
Підставою для надання висновку ЛКК закладу охорони здоров`я щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю IІ групи внаслідок психічного розладу є постійна (упродовж не менше місяця) наявність в особи з інвалідністю одного з перелічених видів обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування - здатність до самообслуговування за допомогою інших осіб та нездатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності до самостійного пересування - здатність до самостійного пересування за допомогою інших осіб та нездатність до самостійного пересування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності до орієнтації - здатність до орієнтації в часі і просторі за допомогою інших осіб; обмеження здатності до спілкування - здатність до спілкування за допомогою інших осіб та нездатність до спілкування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності контролювати свою поведінку - здатність частково чи повністю контролювати свою поведінку тільки за допомогою інших осіб. Обмеження життєдіяльності повинні бути зумовлені психічним розладом.
Так, позивачка звернулася до відповідача з заявою про скликання ЛКК для визначення потреби у постійному догляді.
Однак, відповідач протиправно відмовив у цьому. 
Факт наявності у позивачки інвалідності у зв`язку психічним захворюванням підтверджено доказами, наданими до матеріалів справи, та не заперечується відповідачем. 
Водночас, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ЛК під час застосування ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Тобто, суд не може давати оцінку функціональному стану особи, та в даному випадку необхідності наданні позивачки висновку для потреби у сторонньому догляді.
Водночас перевірка правильності процедури проведення МСЕК та ЛК належить до повноважень суду.
Тому саме на відповідача буде покладено зобов`язання скликати лікарську комісію для вирішення питання потреби надання позивачці стороннього догляду. 
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. 
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний психоневрологічний диспансер №3" (вул. Алчевських, буд. 32,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61002, код ЄДРПОУ 02002523) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.
Визнати протиправними дії Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний диспансер № З» (код ЄДРПОУ: 02002523), які полягають у відмові щодо скликання лікарсько-консультативної комісії та непроведенні безпосереднього медичного огляду мене, ОСОБА_1 , за заявою від 13 січня 2026 року.
Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» (код ЄДРПОУ: 02002523) скликати лікарсько-консультативну комісію, провести безпосередній медичний огляд ОСОБА_1 та за його результатами прийняти відповідне рішення - видати медичний висновок (довідку) лікарсько-консультативної комісії щодо наявності або відсутності у неї потреби в постійному сторонньому догляді.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.