ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/649/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Аюпової Р.М. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1); 	
до 	Національного наукового центру "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини" (61023, м. Харків, вул. Сковороди Григорія, буд. 83), 	
про 	стягнення коштів в розмірі 61 485, 78 грн	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Національного наукового центру "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини", м. Харків, про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу від 28.10.2025 № 19-11091/25-БО-Т у загальному розмірі 61 485, 78 грн. Також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/649/26. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання). Встановлено відповідачу строк - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали для подання суду: обґрунтованого письмового відзиву, складеного з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.
16.04.2026 відповідач надав до суду відзив на позов (вх. № 9204), в якому визнав позовні вимоги у повному обсязі.
Отже, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2026, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.
Ч. 4 ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Національним науковим центром «Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини» (відповідач, споживач) було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (позивач, постачальник) заяву про приєднання до договору постачання природного газу, у якій відповідач повідомив позивача про приєднання до умов договору на постачання природного газу, розміщеного за посиланням: https://www.naftogaztrading.com.ua/wp-content/uploads/2025/10/bodogovir-postachannya-gazu-2025-2026.pdf, на період з листопада 2025 року по 31 грудня 2025 року.
Разом із заявою про приєднання до договору постачання природного газу від 28.10.2025 № 19-11091/25-БО-Т відповідачем було надано всі необхідні для укладення договору документи.
28.10.2025 позивач надав згоду на приєднання до договору постачання природного газу та повідомив, що між позивачем і відповідачем укладено договір постачання природного газу від 28.10.2025 № 19-11091/25-БО-Т (договір), шляхом приєднання споживача до умов договору, розміщеного за посиланням: https://www.naftogaztrading.com.ua/wp-content/uploads/2025/10/bodogovir-postachannya-gazu-2025-2026.pdf, з урахуванням умов та інформації, зазначених споживачем у заяві про приєднання до договору постачання природного газу від 23.10.2025 № 465.
Датою набрання чинності договором є 28.10.2025.
Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є бюджетною установою/організацією відповідно до Бюджетного кодексу України, закладом охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладом охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ) (далі також – газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
У п. 1.5 визначено, що договір є договором приєднання у відповідності до ст. 634 ЦК України та може бути укладений лише шляхом приєднання споживача до всіх його умов в цілому. 
Договір не є публічним договором в розумінні ст. 633 ЦК України.
У відповідності до п. 5.2 договору сторони погодились, що номер договору формується постачальником при укладанні цього договору та зазначається у Згоді на приєднання до Договору постачання природного газу.
Згідно п 3.5 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
На виконання умов договору, протягом листопада 2025 - грудня 2025 позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 63 535, 23 грн згідно актів приймання – передачі природного газу, які додані до позовної заяви.
Всі акти приймання-передачі були підписані сторонами без будь-яких зауважень.
Відповідно до п. 5.1 договору споживач здійснює розрахунок за фактично переданий газ грошовими коштами на рахунок постачальника, зазначений у розділі 14 цього договору, відповідно до акта приймання-передачі природного газу, оформленого з боку постачальника та надісланого споживачу у порядку, визначеному пп. 3.5.2. п. 3.5. договору, - до останнього числа місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання (передача) природного газу.
П. 7.2 договору визначено, що у разі прострочення відповідачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4.цього договору, відповідач зобов`язується сплатити позивачу 3 % річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Як вказує позивач, відповідач не виконав свого зобов`язання в установлений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, та оплату за поставлений природний газ відповідач здійснив лише частково - у розмірі 2 436, 13 грн. 
Отже, розмір несплаченої відповідачем суми основної заборгованості за поставлений природний газ за договором становить 61 099, 10 грн, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Ч. 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно норм цивільного законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, а у продавця виникає зобов`язання передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов`язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.
Даний договір є консенсуальним, оскільки права та обов`язки виникають вже в момент досягнення ними угоди за всіма істотними умовами. Отже, змістом договору є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Як встановлено судом та визнається відповідачем, останній не виконав свого зобов`язання в установлений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 5.1 договору, та має несплачену основну заборгованість за поставлений позивачем природний газ в розмірі 61 099, 10 грн.
Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за поставлений природний газ за договором постачання природного газу від 28.10.2025 № 19-11091/25-БО-Т у розмірі 61 099, 10 грн, є обґрунтованою, визнаною відповідачем, а, отже позов в цій частині підлягає задоволенню.
Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
П. 7.2 договору визначено, що у разі прострочення відповідачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4.цього договору, відповідач зобов`язується сплатити позивачу 3 % річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Отже, наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини в невиконанні взятих на себе зобов`язань по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність нарахування позивачем пені в розмірі 351, 53 грн.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 35, 15 грн, нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання у період листопад 2025 року-грудень 2025 року, згідно з договором постачання природного газу від 28.10.2025 №19-11091/25-БО-Т, підлягають задоволенню як правомірні та обґрунтовані (здійснений позивачем розрахунок перевірено судом).
Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази погашення вказаної заборгованості за договором.
При цьому, відповідачем сума боргу визнана у повному обсязі.
Відповідно до ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд зазначає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).
Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 129, 130 ГПК України, враховуючи, що даний спір виник з вини відповідача, та заява про визнання відповідачем позову, подана до суду після початку розгляду даного спору по суті, витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 2 662, 40 грн, покладаються на відповідача у повному обсязі.
Керуючись ст. 2, 46, 74, 76, 77, 86, 130, 191, 233, 236-238, 240-242, 252, 256 ГПК України, суд  

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Національного наукового центру "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини" (61023, м. Харків, вул. Сковороди Григорія, буд. 83, код ЄДРПОУ 00497087) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 1; код ЄДРПОУ 42399676) основний борг у сумі 61 099, 10 грн; пеню у сумі 351, 53 грн; три проценти річних у сумі 35, 15 грн, судовий збір у сумі 2 662, 40 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 1; код ЄДРПОУ 42399676);
Відповідач - Національний науковий центр "Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини" (61023, м. Харків, вул. Сковороди Григорія, буд. 83, код ЄДРПОУ 00497087).

Повне рішення складено 06.05.2026. 

Суддя		Р.М. Аюпова	

справа № 922/649/26