Справа № 283/232/26
провадження №2/283/618/2026

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
14 травня 2026 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у судовому засіданні в м. Малині в порядку загального позовного провадження цивільну справу 
за позовною заявою ОСОБА_1 
до Малинської міської ради Житомирської області, 
про визнання права власності, 
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій сторін.
05.02.2026 представник позивача адвокат Реус Д.С. звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності, в обґрунтування якої зазначив, що 21.07.2012 року між Територіальною громадою міста в особі Малинської міської ради (Продавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 (Покупець) з другої сторони було укладено Договір купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна, у тому числі будівлі (споруди, приміщення), що підлягає продажу за конкурсом. За умовами даного Договору п. 1.1. Продавець Територіальна громада міста в особі Малинської міської ради зобов`язується передати у власність Покупцю – ОСОБА_1 індивідуальне визначене майно (Об`єкт приватизації) нежитлову будівлю, банно-пральний комбінат, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Пунктом 1.2. Договору визначено, що право власності на Об`єкт приватизації переходить до Покупця з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього Договору в порядку, передбаченому законодавством. Разом з цим, 14.11.2013 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін та доповнень до Договору купівлі продажу окремого індивідуально визначеного майна, у тому числі будівлі (споруди, приміщення), що підлягає продажу за конкурсом. Так, за умовами Договору про внесення змін та доповнень, п. 1.2 Договору купівлі – продажу окремого індивідуального визначеного майна, у тому числі будівлі (споруди, приміщення), що підлягає продажу за конкурсом, посвідченого Тимошенко Н.С. приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області 21.07.2012 року, викладено в наступній редакції: Право власності на Об`єкт приватизації переходить до Покупця з моменту повного розрахунку за проданий Об`єкт, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою Продавця. Пунктом 5.1. Договору визначено, що покупець зобов`язаний, в установлений цим Договором строк сплатити вартість продажу Об`єкта приватизації. На даний час позивач виконав всі умови Договору у повному обсязі, так як сплатив обмовлену суму коштів за продане майно (об`єкт приватизації), з 2012 року по даний час користується ним, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні послуги, податки. У відповідності до п. 6.1 Договору передбачено, що продавець зобов`язаний передати Покупцю об`єкт приватизації у встановлений цим Договором строк. Позивач обов`язок по договору в частині сплати коштів виконав у повному обсязі, про те подальша реєстрація права власності за покупцем є не можливою з огляду наступного. Так, умовами Договору про внесення змін та доповнень до Договору купівлі – продажу окремого індивідуально визначеного майна, у тому числі будівлі (споруди, приміщення), що підлягає продажу за конкурсом від 21.07.2012 року було внесено зміни до п. 1.2. Договору в частині переходу права власності. Тобто, умови основного договору були доповнені додатковою умовою, щодо переходу права власності, а саме: нотаріально посвідчена заява Продавця, яка підтверджує повний розрахунок. Отже, для реєстрації права власності на нерухоме майно, позивач зобов`язаний надати державному реєстратору відповідну нотаріально посвідчену заяву Малинської міської ради. Так, 15.12.2025 року позивач звернувся до Малинської міської ради (як продавця по Договору) із вимогою надання нотаріально посвідченої заяви, яка підтверджує повний розрахунок за придбане майно, банно – пральний комбінат, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшої реєстрації права власності за собою. Однак, станом на 05.02.2026 року жодної відповіді в тому числі нотаріально посвідченої заяви отримано не було. Таким чином, позивач має намір в судовому порядку визнати за собою право власності на нежитлову будівлю, банно-пральний комбінат, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснити реєстрацію такого права за собою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, так як відповідач не визнає таке право та відмовляється у досудовому порядку видати нотаріально посвідчену заяву, як це передбачено умовами договору.

Явка та позиція сторін по справі:
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Реус Д.С. в судове засідання не з`явилися, представник 14.05.2026 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлені належним чином.
03.03.2026 від представника Малинської міської ради надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до протоколу засідання комісії з приватизації майна комунальної власності територіальної громади м. Малина від 31.05.2012, проведення II етапу конкурсу з приватизації майна територіальної громади м. Малина відповідно до експертної оцінки, виготовленої учасниками конкурсу з приватизації, вартість приміщення колишнього банно-прального комбінату по АДРЕСА_1 складає 560 220 грн. Комісією одноголосно визнано ОСОБА_1 переможцем конкурсу з приватизації колишнього банно-прального комбінату по запропонованій ним ціні викупу 561 тис грн. Територіальна громада в особі Малинської міської ради в особі Малинського міського голови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за результатами конкурсу 21.07.2012 уклали договір купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна, в тому числі будівлі (споруди, приміщення), що підлягає продажу за конкурсом, відповідно до умов якого територіальна громада міста в особі Малинської міської ради продала, а ОСОБА_1 придбав на умовах розстрочки банно-пральний комбінат по АДРЕСА_1 . В подальшому, 14.11.2013 року між Малинською міською радою та гр. ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень до Договору купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна, у тому числі будівлі (споруди, приміщення), що підлягає продажу за конкурсом, посвідченого Тимошенко Н.С., приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області 21.07.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1637. Зазначеним договором визначено, що право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця з моменту повного розрахунку за проданий Об`єкт, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою Продавця. Останній платіж за договором купівлі-продажу від 21.07.2012 ОСОБА_1 здійснений 15.03.2017. Отже, станом на 15.03.2017 року позивачем виконані умови договору щодо оплати вартості майна в розмірі 560 220 грн. Водночас Малинська міська рада не могла виконати умови договору в частині надання нотаріально засвідченої заяви покупцю, оскільки ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року у справі № 283/496/17-к накладено арешт на нерухоме майно приміщення нежитлової будівлі, банно-прального комбінату за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності територіальної громади міста Малина в особі Малинської міської ради. Зазначеною ухвалою заборонено розпорядження та будь-яке відчуження спірного майна.
Також повідомили, що станом на 03.03.2026 інформації про скасування арешту спірного майна до Малинської міської ради не надходило. У своїй позовній заяві представник позивача зазначає, що 15.12.2025 звернувся до Малинської міської ради із вимогою надання нотаріально посвідченої заяви, яка підтверджує повний розрахунок за придбане майно. Але вищезазначена заява до міської ради не надходила. Отже, стороні договору-купівлі продажу спірного майна, Малинській міській раді стало відомо про скасування арешту та про наявність заяви про виконання умов договору купівлі - продажу лише з позовної заяви ОСОБА_1 . В свою чергу Малинська міська рада не оспорює та не заперечує право власності позивача на спірне майно. Також міська рада не приймала рішень, якими б заперечувалося право власності позивача, не заявляла претензій на опірне майно та не вчиняла дій, спрямованих на позбавлення або обмеження позивача у здійсненні його права. 
25.03.26 представник позивача Реус Д.С. надіслав до суду клопотання в якому просив долучити до матеріалів справи докази, щодо позасудового врегулювання спору, а саме: заяву про виконання умов договору купівлі-продажу від 04.03.2026, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
17.04.2026 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, відповідно якого просили зменшити розмір стягнення понесених витрат на правову допомогу з 40000 грн до 4000 грн. 
30.04.2026 адвокат Бурляя О.М. подав до суду заяву щодо визначення розрахунку судових витрат, відповідно якої з урахуванням складності справи та вчинення адвокатом всіх дій, необхідних для захисту інтересів клієнта розрахунок розміру витрат на правову допомогу складає 23000 грн.
Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Встановлено, що 21.07.2012 року між Територіальною громадою міста в особі Малинської міської ради (Продавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 (Покупець) з другої сторони було укладено Договір купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна, у тому числі будівлі (споруди, приміщення), що підлягає продажу за конкурсом. За умовами даного Договору п. 1.1. Продавець Територіальна громада міста в особі Малинської міської ради зобов`язується передати у власність Покупцю – ОСОБА_1 індивідуальне визначене майно (Об`єкт приватизації) нежитлову будівлю, банно-пральний комбінат, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.12-15). Відповідно умов Договору про внесення змін та доповнень, п. 1.2 Договору купівлі – продажу окремого індивідуального визначеного майна, у тому числі будівлі (споруди, приміщення), що підлягає продажу за конкурсом, посвідченого Тимошенко Н.С. приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області 21.07.2012 року, викладено в наступній редакції: Право власності на Об`єкт приватизації переходить до Покупця з моменту повного розрахунку за проданий Об`єкт, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою Продавця.
Відповідно Витягу № 400411067 від 22.10.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником нежитлового приміщення банно-прального комбінату загальною площею 2537,6 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212632718109) є власністю Територіальної громади міста Малин в особі Малинської міської ради (код ЄДРПОУ 26556344) (а.с.7).
Згідно інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» об`єкт № 212632718109 нежитлове приміщення банно-пральний комбінат, власником якого є Територіальна громада міста Малин в особі Малинської міської ради (код ЄДРПОУ 26556344) (а.с.8).
29.09.2025 ухвалою Малинського районного суду у справі № 283/496/17-к, було скасовано арешт, накрадений в кримінальному провадженні № 12017060080000065 від 06.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, згідно ухвали слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року на нерухоме майно – приміщення нежитлова будівля, банно-пральний комбінат за адресою: АДРЕСА_1 .
11 квітня 2025 року у справі № 283/2246/24 за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Малинської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, позов задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Малинської міської ради Житомирської області (площа Соборна, 6А, місто Малин, код ЄДРПОУ 25556344, безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за землю у сумі 173739 (сто сімдесят три тисячі сімсот тридцять дев`ять) гривень.
Судом встановлено, що умови договору купівлі-продажу в частині оплати, Позивачем виконані у повному обсязі, заборгованість на даний час відсутня, що підтверджується долученими до матеріалів справи виписками з рахунку (а.с.17-25).

Мотиви та застосовані норми права.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.
Згідно ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За приписами ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. 
Частиною 1 ст. 181 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. 
Згідно ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом встановлено, що позивач виконав всі умови Договору у повному обсязі, так як сплатив обмовлену суму коштів за продане майно (об`єкт приватизації), з 2012 року по даний час користується ним, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні послуги, податки.

Що стосується витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно із частиною 8 статтею 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
На підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано договір про надання юридичних послуг від 18.10.2024; акт надання послуг № 13 від 13.04.2026.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи, предмет спору та значення справи для сторін, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 23000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг. Таким чином, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 13312,00 грн.
Керуючись ст. 174, 175, 176, 177 ЦПК України, ст. 181, 328, 392, 525, 526, 655 ЦК України,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нежитлове приміщення, банно – пральний комбінат, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212632718109.
Стягнути з Малинської міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 13312,00 гривень.
Стягнути з Малинської міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя