Справа № 344/15842/25 
Провадження № 22-ц/4808/525/26 
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Василишин Л. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої (суддя-доповідач)  Василишин Л. В.,
суддів:     Баркова В. М., Максюти І. О., 
секретаря     Петріва Д.Б.
за участю представника апелянта адвоката Боднарчука А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 – адвоката Боднарчука Андрія Михайловича на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2026 року, ухвалене у складі судді Татарінової О. А. у місті Івано-Франківську, у справіза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2025 року представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» – Алієва Нурай звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 квітня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 205123330.
Крім того, 10 травня 2024 року ТОВ «Оптимальні кредити» та  ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 704745038.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
31 грудня 2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.
Відповідно до реєстру боржників № 292 від 09 липня 2024 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 205123330.
Також 20 березня 2024 року ТОВ «Оптимальні кредити» (клієнт) та ТОВ «Таліон плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 20/0324-01, відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до реєстру боржників № 3 від 24 липня 2024 року до договору факторингу № 20/0324-01, укладеного між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 704745038.
27 лютого 2025 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 27/0225-01. Згідно із умовами цього договору, ТОВ «Таліон плюс» зобов`язалося передати (відступити) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняти належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги
Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки: за кредитним договором № 205123330 в розмірі 119934,9 грн, з яких: 23600 грн – сума заборгованості за основним боргом; 84535 грн – сума заборгованості за процентами; 11799,9 грн – неустойка; за кредитним договором № 704745038 в розмірі 11160 грн, з яких: 3000 грн – сума заборгованості за основним боргом; 6660 грн – сума заборгованості за процентами; 1500 грн – неустойка.
Всупереч умовам кредитних договорів, відповідно до яких відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, остання не виконала своїх зобов`язань, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачка не здійснювала жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
Враховуючи наведене, представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 205123330 в розмірі 119934,90 грн, з яких: 23600 грн – сума заборгованості за основним боргом; 84535 грн – сума заборгованості за процентами; 11799,9 грн – неустойка; за кредитним договором № 704745038 в розмірі 11160 грн, з яких: 3000 грн – сума заборгованості за основним боргом; 6660 грн – сума заборгованості за процентами; 1500 грн – неустойка, а також понесені судові витрати.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2026 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором кредитної лінії № 205123330 від 16 квітня 2024 року в розмірі 95 450 грн, та за кредитним договором № 704745038 від 10 травня 2024 року в розмірі 9 660 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 427,85 грн.
В решті вимог позову відмовлено.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що стороною позивача належними та допустимими доказами доведено факт отримання відповідачкою грошових коштів у зв`язку з укладенням кредитних договорів з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Оптимальні кредити», а також факт переходу права вимоги за цими договорами до позивача. Крім того, суд встановив, що відповідачка не виконала умови кредитних договорів, унаслідок чого у неї виникла заборгованість.
Проте суд першої інстанції не погодився з розрахунком заборгованості, проведеним позивачем, зокрема щодо нарахованих процентів за кредитним договором № 205123330 від 16 квітня 2024 року та нарахованої неустойки за двома договорами. Суд дійшов висновку, що загальна сума заборгованості відповідачки за нарахованими процентами за кредитним договором № 205123330 становить 71 850 грн, з урахуванням положень пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Водночас відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення неустойки, суд виходив із того, що її нарахування у період дії воєнного стану є неправомірним.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
Представник ОСОБА_1 – адвокат Боднарчук А. М. на рішення суду подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначає, що ОСОБА_1 позов не визнає та вважає, що у задоволенні такого необхідно відмовити з огляду на наступне.
Так, представник апелянтки звертає увагу на те, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги. У спірному ж випадку, договір факторингу був укладений 28 листопада 2018 року, тоді як кредитний договір було укладено 16 квітня 2024 року, тобто після відступлення прав вимоги, що свідчить про не набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ»права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 205123330 ві 16 квітня 2024 року.
Аналогічна ситуація склалася і з кредитним договором № 704745038 від 10 травня 2024 року, право вимоги за яким нібито спочатку перейшло до ТОВ «Таліон плюс», а згодом – до позивача на підставі договору факторингу, укладеного після укладення кредитного договору.
Крім того, наявні докази не підтверджують перехід права вимоги за кредитними договорами, оскільки самі договори факторингу не містять умов про його передачу, а реєстри прав вимоги, які є невід`ємним додатком до договору, позивачем до матеріалів справи не долучено.
Також представник апелянтки зазначає, що позивачем не надано доказів, які беззаперечно свідчили б про факт видачі кредитних коштів ОСОБА_1 та фактичне їх використання. Крім того, розрахунки заборгованості, надані позивачем, є неналежними, оскільки не є первинними документами, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Окрім цього, представник апелянта не погоджується із розрахунком заборгованості за процентами за кредитними договорами, оскільки нарахування таких здійснено поза строком кредитування, який у спірному випадку становить 30 днів. Враховуючи викладене, представник апелянтки уважає, що у разі задоволення позову з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути кошти за кредитним договором № 205123330 від 16 квітня 2024 року за тілом кредиту у сумі 23600 грн, за процентами у сумі 17700 грн, за кредитним договором № 704745038 від 10 травня 2024 року за тілом кредиту у сумі 3000 грн, за відсотками сумі 540 грн. Також наголошує, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %, а тому позивач не мав прав визначати процентну ставку у розмірі 2,5 % та 1,5 % в день.
Із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, представник  ОСОБА_1 – адвокат Боднарчук А. М. просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, стягнути з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.
Позиція інших учасників справи
Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» – Канак М. С. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Додатково вказує, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, а договори факторингу є дійсними, укладені відповідно до вимог законодавства, а тому підлягають виконанню. З огляду на це, доводи апеляційної скарги щодо непідтверження факту переходу права вимоги за спірними кредитними договорами до ТОВ «ФК «ЄАПБ» є необґрунтованими.
Також представник апелянта зазначає, що кредитні договори, за якими стягнуто заборгованість, не були розірвані та у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися, а тому, виходячи з презумпції правомірності правочину, факт отримання кредитних коштів підтверджується їх укладенням. Відповідачка не була позбавлена можливості надати докази на підтвердження або спростування факту перерахування коштів, однак таким правом не скористалася. Побудова апеляційної скарги на концепції «негативного доказу» суперечить принципу змагальності сторін.
Уважає, що розрахунки заборгованості, наявні у матеріалах справи, є чіткими, зрозумілими та узгоджуються з умовами кредитних договорів, укладення яких ініціювала сама відповідачка. Відповідачка контррозрахунку не подала, жодних порушень Закону України «Про захист прав споживачів» не довела.
Заяви (клопотання) учасників справи
У судовому засіданні представник апелянта вимоги скарги підтримав, просив її задоволити. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у їх відсутність.
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що 16.04.2024 ОСОБА_1 було залишено заявку на отримання грошових коштів в кредит (а.с.20) на підставі якої 16.04.2024 між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 205123330, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (FWDJ), і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить розділ 15 Договору – реквізити сторін (а.с.8-19).
П.п.2.1.-2.5. Договору передбачено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в сумі Кредитного ліміту у розмірі 23 600 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - Правила). Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, є Загальною сумою Кредиту за ции Договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 23 600 грн 16.04.2024 (що є датою надання Кредиту). Другий та решта Траншів за Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором. Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб Позичальника (не цільовий кредит).
Відповідно до п.3.1.Договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції з Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Крединої лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється від дати укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.
Згідно з п.3.2.Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. 
Як вбачається з п.3.3.-3.4. Договору для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 2832 грн. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. У разі якщо строк Дисконтного періоду закінчився, Позичальник має можливість повернутися в Дисконтний період, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки). Після Поновлення Дисконтного періоду, його тривалість складає 30 (тридцять) календарних днів та застосовуються умови його Пролонгації Дисконтного періоду, описані в п. 3.2. Договору 3.4. Продовження строку Дисконтного періоду та Поновлення Дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього Договору зазначенні в цьому Договорі в момент його укладення. Оскільки ні Пролонгація, ні Поновлення Дисконтного періоду не є зміною істотних умов Договору, зокрема строку дії Договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до. Договору, в тому числі Пролонгація та Поновлення Дисконтного періоду не потребують застосування електронного підпису Одноразовим ідентифікатором. Ініціювання Позичальником Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим Договором умов користування Кредитом без зміни строку дії Договору.
Із умов п.4.10.6-4.11 Договору вбачається, що позичальник ознайомився з інформацією наведеною в Паспорті Кредиту, який надано Кредитодавцем Позичальнику у вигляді електронного документа, підписаного створенням кваліфікованого електронного підпису директора Кредитодавця, шляхом відправки Оферти електронним листом на адресу електронної пошти Позичальника та шляхом відображення Оферти в Особистому кабінеті. На підтвердження ознайомлення з Паспортом Кредиту Позичальник вводить Одноразовий ідентифікатор направлений Кредитодавцем у спеціальному полі під Офертою в Особистому кабінеті; Позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Кредитодавцю, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. 3 ч, 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для. підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в Інформаційно-комунікаційну систему Кредитодавця, відповідно з цього моменту Кредитодавець повідомлений про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Кредитодавця щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Підписанням Договору зі сторони Кредитодавця є формування та надання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Позичальника є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від Кредитодавця, через Особистий кабінет. 
Згідно з п.8.3.Договору на момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором-Базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 відсотків річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором в період з 23.04.2024 по 20.08.2024, Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, що складає 1,5% за день користування таким Траншем. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором після 21.08.2024 Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким Траншем. 
З п.8.4.Договору вбачається, що для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 41300 грн 00 коп. та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 17700 грн та суму Кредиту у розмірі 23600 грн.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 90465,53 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування. Загальним розміром Кредиту за весь строк кредитування: 1077340,00 грн) / (Загальний розмір Кредиту (Кредитний ліміт): 23600 грн 00 коп.) / (строк кредитування: 1826 днів) * 100% = 2,50 відсотків в день. 
З розділу 15 Кредитного договору встановлено, що ОСОБА_1 підписала зазначений договір Одноразовим ідентифікатором FWDJ, відправленим 16.04.2024 12:13:20 на номер телефону НОМЕР_1 та введено 16.04.2024 12:13:58.
До матеріалів справи позивачем долучено паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №205123330 від 16.04.2024 року у якому сторони погодили умови кредитування, який підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 8943, відправленим 16.04.2024 року на номер телефону НОМЕР_1 , та введеним 16.04.2024 року о 12:13:58 (а.с.6-7).
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на картку відповідачки №4149-49XX-XXXX-9919 кредитні кошти в сумі 23 600,00 грн, згідно договору № 205123330 від 16.04.2024, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 22).
Відповідно до розрахунку ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 205123330 від 16.04.2024 станом на 08.07.2024 становить 67 424,90 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 23 600,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 32 615,00 грн, заборгованість за неустойкою в розмірі 11 799,90 грн (а.с.23).
Із зазначеного розрахунку встановлено, що 09.05.2024 ОСОБА_1 сплачено заборгованість за відсотками в розмірі 2 077,00 грн.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.
31.12.2020 між «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції (а.с.42).
Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Із витягу з реєстру прав вимоги №292 від 09.07.2024 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року вбачається, що ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитним договором № 205123330 від 16.04.2024 року у розмірі 67 424,90 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 23 600,00 грн., заборгованості за процентами в розмірі 32 615,00 грн, заборгованість за неустойкою в розмірі 11 799,90 грн.
Відповідно до розрахунку ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 205123330 від 16.04.2024 станом на 27.02.2025 становить 119 934,90 грн, з яких – 23 600 грн - сума заборгованості по основному боргу; 84 535 грн - сума заборгованості по процентам; 11 799.9 грн - неустойка (а.с.24).
03.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до ТзОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» із заявкою на отримання грошових коштів у кредит від 03.05.2024, відповідно до якої просила про надання кредиту в розмірі 3 000,00 грн, терміном на 1 826 дні, із дисконтним періодом 12 дні. Надала реквізити банківської картки для перерахунку коштів (а.с.39). 
10.05.2024 між ОСОБА_1 та ТзОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» укладено Договір Кредитної лінії №704745038, відповідно до якого п.п.2.1.-2.5. Договору передбачено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в сумі Кредитного ліміту у розмірі 3 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - Правила). Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, є Загальною сумою Кредиту за ции Договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 3 000 грн 10.05.2024 (що є датою надання Кредиту). Другий та решта Траншів за Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором. Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб Позичальника (не цільовий кредит).
Відповідно до п.3.1.Договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції з Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 12 (дванадцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Крединої лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється від дати укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.
Згідно п.3.2.Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. 
Згідно п.8.3.Договору на момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором-Базова процентна ставка складає 1,500 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,500 відсотків річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором в період з 23.04.2024 по 20.08.2024, Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, що складає 1,5% за день користування таким Траншем. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором після 21.08.2024 Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким Траншем. 
З п.8.4.Договору вбачається, що для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 12 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складає 3 540 грн та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 540 грн та суму Кредиту у розмірі 3 000 грн.
З розділу 15 Кредитного договору встановлено, що ОСОБА_1 підписала зазначений договір Одноразовим ідентифікатором AVDA, відправленим 10.05.2024 18:25:26 на номер телефону НОМЕР_1 та введено 10.05.2024 18:27:08 (а.с.38).
До матеріалів справи позивачем долучено паспорт споживчого кредиту продукту «ОПТИМАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до Договору №704745038 від 10.05.2024 у якому сторони погодили умови кредитування, який підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 6863, відправленим 10.05.2024 на номер телефону НОМЕР_1 , та введеним 10.05.2024 о 18:25:26 (а.с.25-26).
Відповідно до розрахунку ТзОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №704745038 від 10.05.2024 року станом на 24.07.2024 становить 7 515,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 000,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 3 060,00 грн, заборгованість за неустойкою в розмірі 1500 грн (а.с.40).
Із зазначеного розрахунку встановлено, що 16.05.2024 ОСОБА_1 сплачено заборгованість за відсотками в розмірі 225,00 грн.
20.03.2024 ТзОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №20/0324-01.
Предметом Договору факторингу №20/0324-01 від 20.03.2024 є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.3. Договору під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.2. визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.
Пунктом 4.1. встановлено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку цього Договору.
Із витягу з реєстру прав вимоги № 3 від 24.07.2024 до Договору факторингу №20/0324-01 від 20.03.2024 вбачається, що ТзОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» відступило право вимоги ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитним договором №704745038 від 10.05.2024 у розмірі 7 560,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 000,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 3 060,00 грн, заборгованість за неустойкою в розмірі 1 500,00 грн, сума фінансування становить 1 410,00 грн. 
Відповідно до розрахунку ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №704745038 від 10.05.2024 станом на 27.02.2025 становить 11 160,00 грн, з яких. – 3 000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 6 660,00 грн - сума заборгованості по процентам; 1 500.00 грн - неустойка (а.с.41).
27.02.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/0225-01 у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с.47-48).
Платіжною інструкцією № 2245 від 03.03.2025 підтверджується плата за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025, Реєстр прав вимог №2 від 27.02.2025 (а.с.49).
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 до Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за № 205123330 від 16.04.2024 в сумі 119 934,90 грн, з яких: 23 600,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 84 535,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 11 799,00 грн – неустойка (а.с.50). 
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 до Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за №704745038 від 10.05.2024 року в сумі 11 160,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 660,00 грн - сума заборгованості за процентами, 1 500,00 грн – неустойка (а.с.53). 
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України ).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Щодо доводів апеляційної скарги, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, а у спірному випадку договір факторингу був укладений 28 листопада 2018 року, тоді як кредитний договір було укладено 16 квітня 2024 року, тобто після відступлення прав вимоги, слід зазначити, що позивач набуло права вимоги до відповідача в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент відступлення такого права первісним кредитором. Це належно підтверджується наявними у справі доказами - витягами з реєстру прав вимоги за кожним договором. Також, на виконання ухвали апеляційного суду про витребування доказів, позивачем представленоналежним чином засвідчені реєстри прав вимоги від 09.07.2024 за № 292, від 24.07.2024 за № 3, від 27.02.2025 за № 2 та докази оплати за відступлення прав вимоги .
Так само не заслуговують на увагу доводи щодо відсутності первинних документів на підтвердження заборгованості, оскільки спростовуються матеріалами справи, у справі наявні розрахунки боргу.
У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 серед іншого висловив незгоду щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, чим фактично визнав факт укладення між сторонами спірного договору та відповідно факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.
Що стосується доводів апеляційної скарги щодо неправильного визначення судом першої інстанції розміру заборгованості за процентами, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.
Так, Законом України «Про внесення змін по деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, внесено зміни до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якими відповідно встановлено обмеження максимальної денної процентної ставки на рівні 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року) 2,5 %; протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року) 1,5 %.
Водночас пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пункт 17розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Зі змісту підпункту «а» пункту 7 частини першої статті 32 Закону України «Про законотворчу діяльність» встановлено, що перехідні положення нормативно-правового акта - це порядок переходу від існуючого регулювання до регулювання, передбаченого нормативно-правовим актом.
Тобто, вимоги пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», діють лише щодо договорів про споживчий кредит, які були укладені до набрання чинності цим Законом (до 24.12.2023) і лише, якщо строк їх дії продовжувався після набрання чинності цим Законом.
Водночас у справі, що переглядається, договір кредитної лінії № 205123330 був укладений 16 квітня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому станом на дату укладення договору кредитодавець міг застосовувати денну процентну ставку лише у розмірі 1 %.
За таких обставин, враховуючи, що позивачем застосовано денну процентну ставку у розмірі більшому, ніж це передбачено нормами законодавства, на що не звернув суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційний суд з метою встановлення дійсного розміру заборгованості за процентами уважає за необхідне здійснити перерахунок такої, виходячи із встановленого частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимального розміру денної процентної ставки – 1 %. 
Отже, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що розмір заборгованості за процентами за цим договором становить 40 828 грн (23 600 (тіло кредиту) х 1% (розмір процентної ставки) х 173 (кількість днів у періоді з 16.04.2024 по 05.10.2024).
Відтак загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за нарахованими процентами за договором кредитної лінії № 205123330 від 16 квітня 2024 року за період з 16.04.2024 по 05.10.2024 становить 40 828 грн.
Враховуючи, що 09.05.2024 ОСОБА_1 сплачено заборгованість за відсотками в розмірі 2 077 грн за договором кредитної лінії № 205123330 від 16.04.2024, тому з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 38 751 грн (40 828 грн -2 077 грн).
Що стосується заборгованості за договором кредитної лінії №704745038 від 10.05.2024, то згідно з розрахунком ТОВ «Таліон Плюс» станом на 27.02.2025 така становить 11 160,00 грн, з яких: 3 000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 6 660,00 грн - сума заборгованості по процентам; 1 500 грн - неустойка (а.с.41).
Суд першої інстанції погодився з вказаним розрахунком, зазначивши, що сума заборгованості за процентами в розмірі 6 660,00 грн нарахована відповідно до умов договору за відсотковою ставкою 1,5% в день. Вказане суперечить вищенаведеним вимогам закону, відтак апеляційний суд вважає за необхідне навести власний розрахунок.
Таким чином розмір заборгованості за процентами за договором кредитної лінії № 704745038 від 10.05.2024 становить 4590 грн(3 000 (тіло кредиту) х 1% (розмір процентної ставки) х 153 (кількість днів у періоді).
Оскільки ОСОБА_1 16.05.2024 сплачено 225 грн заборгованості за відсотками, відтак з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 4365 грн (4590 грн -225 грн).
Зважаючи на вказане, загальний розмір заборгованості за кредитними договорами ОСОБА_1 становить за договором кредитної лінії № 205123330 від 16 квітня 2024 року 62351 грн (23600 грн (тіло кредиту) + 38751 грн (заборгованість за процентами)) та за договором кредитної лінії №704745038 від 10.05.2024 становить 7 365 грн (3 000 грн (тіло кредиту) + 4365 грн (заборгованість за процентами)).
Загальний розмір заборгованості за кредитними договорами становить 69 716 грн (62 351 грн +7 365 грн).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
На підставі наведеного, оскільки суд першої інстанції не врахував положення Закону України «Про споживче кредитування», внаслідок чого неправильно визначив суму заборгованості ОСОБА_1 за нарахованими процентами, колегія суддів уважає за необхідне частково задовольнити вимоги апеляційної скарги та змінити рішення суду в частині визначення суми заборгованості за договорами кредитної лінії № 205123330 від 16 квітня 2024 року та №704745038 від 10 травня 2024 року, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредитної лінії № 205123330 від 16 квітня 2024 року 62 351 грн та за договором кредитної лінії №704745038 від 10 травня 2024 року - 7 365 грн.
Розподіл судових витрат
Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі із розподілу судових витрат.
Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
З огляду на висновок щодо часткового задоволення апеляційної скарги, в результаті чого розмір задоволених позовних вимог складає 53,18 %, розподіл судового збору у суді першої інстанції, підлягає зміні: з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позову в суді першої інстанції в сумі 1610,29 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог – 3028*53,18%). 
Представник ОСОБА_1 – адвокат Боднарчук А. М. оскаржував рішення суду в частині задоволених судом першої інстанції вимог (105 110 грн) та у прохальній частині апеляційної скарги просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повністю, водночас суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договорами кредитної лінії в загальній сумі 69 716 грн, а тому з позивача на користь відповідачки підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1 223,63 грн (тобто в частині вимог, у задоволенні яких відмовлено – 3633,60*33,67 %).
Згідно з частинами десятою, тринадцятою статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, враховуючи покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд уважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 386,66 грн судового збору (1610,29 грн – 1 223,63 грн).
Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Боднарчука Андрія Михайловича задоволити частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2026 року в частині визначення суми заборгованості за договором кредитної лінії №205123330 від 16 квітня 2024 року та за договором кредитної лінії №704745038 від 10 травня 2024 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 62 351 грн заборгованості за договором кредитної лінії № 205123330 від 16 квітня 2024 року та 7 365 грн заборгованості за договором кредитної лінії №704745038 від 10 травня 2024 року.
Розподіл судових витрат змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 386,66 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 01 травня 2026 року.

Суддя-доповідач:        Л. В. Василишин 
Судді:  В. М. Барков
І. О. Максюта