ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року	справа № 380/892/26	

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій,- 
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому, з урахуванням ухвали від 03.02.2020 року та постанови суду апеляційної інстанції від 24.03.2026 року, просить:
визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати за період з 01.03.2018 по 18.07.2022 включно індексації грошового забезпечення у розмірі 261 263,03 грн;
зобов`язати нарахувати та виплатити за період з 01.03.2018 по 18.07.2022 включно індексацію грошового забезпечення у розмірі 261 263,03 грн.

В обгрунтування позову зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 проявлено протиправну бездіяльність, яка виявилась у ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення та грошового забезпечення за період проходження ним військової служби до моменту внесення у ЄРДР відомостей про ймовірне вчинення ним кримінального правопорушення. При цьому, нарахування та виплата зазначених складових грошового забезпечення належить до виключної компетенції військової частини НОМЕР_1 . З огляду на абзац четвертий пункту 5 Порядку №1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. За час проходження військової служби йому мала нараховуватись та виплачуватись індексація-різниця грошового забезпечення в розмірі 4059.09 грн щомісячно, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби, починаючи з 01.03.2018. Вказує, що має право на виплату поточної індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 01.01.2025 включно у розмірі 4059.09 грн щомісячно, що в сумі становить 284 136.3 грн. Отже, сума індексації різниці, що підлягала до виплати Позивачу, становить 284 136.3 грн. Натомість мені було виплачено 22 873,27 грн. Таким чином, сума індексації-різниці, що належить до виплати ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум, становить: 284 136.3 – 22 873.27 = 261 263.03 грн. Зазначає, що грошове забезпечення не нараховувалось та не виплачувалось Позивачеві взагалі, починаючи із листопада 2024 року. Разом із тим, відомості про ймовірне вчинення Позивачем кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2025 року за № 62025140110000491. Припинення виплат грошового забезпечення можливе виключно після внесення відповідних відомостей про військовослужбовця до ЄРДР. Отже, він також мав право на нарахування та виплату йому грошового забезпечення за період із жовтня 2024 року по січень 2025 року включно.
Відповідач у відзиві вказав, що з березня 2018 року до моменту переміщення до нового місця служби, позивачеві здійснювалося нарахування індексації грошового забезпечення та щомісячні виплати на картковий рахунок. Оскільки статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX визначено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01.01.2024, тому підстави для виплати «індексації-різниці» у період з 01.01.2024 по 09.11.2024 відсутні. Військовою частиною НОМЕР_1 правомірно призупинено нарахування грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 31.10.2024 по 18.02.2025 та відсутні підстави для перерахунку індексації грошового забезпечення за період з 31.10.2024 по 18.02.2025.

Ухвалою суду від 20.04.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 28.10.2025 року, в якій просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 01.01.2025 включно у розмірі 261 263.03 грн; нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період із жовтня 2024 року по січень 2025 року включно (до моменту внесення до ЄРДР відомостей про ймовірне вчинення ним кримінального правопорушення).
Листом від 11.11.2025 року відповідач повідомив позивача, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №321 від 31.10.2024 року у зв`язку з самовільним залишенням частини йому призупинено виплату грошового забезпечення з 31 жовтня 2024 року і виведено у розпорядження командира військової частини у зв`язку з самовільним залишення військової частини згідно наказу №330 від 09.11.2024 року з 31 жовтня 2024 року. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Індексація грошового забезпечення за період проходження служби в Збройних Силах України, проведена відповідно до норм Закону №1282-XII і сума індексації грошового забезпечення, обчислена відповідно до норм, правил обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів, що визначені «Порядком проведення індексації грошових доходів населення» №1078 від 17 липня 2003 року та статтею 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за вказаний період, у межах фінансових ресурсів, передбачених на ці цілі. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 рок №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», останнє підвищення посадових окладів у військовослужбовців відбулося у березні 2018 року, то згідно пункту 1 та 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» №1078 від 17 липня 2003 року для проведення подальшої індексації індекс споживчих цін розраховувався з квітня 2018 року. Отже, на підставі вищенаведеного повідомляємо, що грошове забезпечення у період проходження військової служби встановлювалось, нараховувалось і виплачувалось вірно та у відповідності до чинного законодавства.

Змістом спірних правовідносин є ненарахування та невиплати за період з 01.03.2018 по 18.07.2022 включно індексації грошового забезпечення.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Преамбулою Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон України №1282-XII) встановлено, що вказаний Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
У статті 1 Закону України №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону України №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
У частині першій статті 5 Закону України №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частини другої статті 5 Закону України №1282-XII).
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону України №1282-XII).
Відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV “Про внесення змін до Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”.
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац восьмий пункту 4 Порядку №1078).
Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Виходячи з наведеного, можна дійти до висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Відповідно до абзаців третього-п`ятого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац шостий пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
У постанові від 20.04.2023 у справі №320/8554/21 Верховний Суд виснував, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці.
Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
Системний аналіз пункту 1, абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078, суд дійшов висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.
З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Системний і цільовий способи тлумачення абзаців третього, четвертого Порядку №1078 дають суду підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має остання право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.
Із наявної в матеріалах справи довідки про нарахування та утримання грошового забезпечення позивача вбачається, що йому нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення у наступні періоди: грудень 2018 року, січень 2019 року – вересень 2019 року, листопад-грудень 2019 року, січень-грудень 2020 року, січень грудень 2021 року, лютий -липень 2022 року.
Відтак, позовні вимоги, які стосуються вказаних періодів, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо періодів з березня 2018 року по листопад 2018 року, жовтень 2019 року, січень 2022 року, то індексація грошово забезпечення позивачу не нараховувалась.
У зазначені періоду позивачу також не нараховувалась різниця між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року.
Відтак, він набув право на виплату поточної індексації грошового забезпечення.
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №400/3826/21.
Відповідно до Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, що публікується Держстатом не пізніше 10 числа кожного місяця.
За наведених обставин суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення позивача забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2018 року, жовтень 2019 року, січень 2022 року, є протиправною.
Відтак, на переконання суду, позовні вимоги у цій частині є підставними та обгрунтованими.

Щодо вимог з приводу нарахування індексації грошового забезпечення у розмірі 261 263,03 грн.
Відповідач ще не проводив нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення на виконання даного рішення суду.
Відтак, вказані вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
В іншій частині у задоволенні позову належить відмовити.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.2 ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, –

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з березня 2018 року по листопад 2018 року, жовтень 2019 року, січень 2022 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацю грошового забезпечення за періоди з березня 2018 року по листопад 2018 року, жовтень 2019 року, січень 2022 року.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Мартинюк Віталій Ярославович