№ 208/14126/25 
№ 2/207/836/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2026 року 
Південний районний суд міста Кам`янського в складі:
головуючого судді Притуляка С.А.
за участю секретаря судового засідання Лещенко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернувся до Південного районного суду міста Кам`янського із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №00-9875835 від 27.07.2024р. належним чином не виконував унаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 34556,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9200,00 грн., суми заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 22156,00 грн. та 3200,00 грн. штрафних санкцій. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати за сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. та 7000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Ухвалою Південного районного суду міста Кам`янського від 19.12.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Крім того, вказаною ухвалою витребувано за клопотанням позивача у АТ "ПУМБ інформацію чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка 5355-28ХХ-ХХХХ-7961; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска Картки НОМЕР_2 у період з період з 27.07.2024 по 01.08.2024 у сумі 8 000,00 грн; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
12.05.2026р. від АТ «ПУМБ» надійшов лист №КНО-07.8.5./7220 БТ від 29.04.2026р. на виконання ухвали суду про витребування доказів.
25.02.2026р. від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, так як вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем надані копія кредитного договору, складений ним розрахунок заборгованості за цим договором, які, за умови відсутності інших доказів у справі, а саме, первинних документів, оформлених відповідно до вимог статті 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність'' та Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» (виписки з особового рахунку клієнта та ін.), не можуть бути оцінені судом як належні і достатні докази в підтвердження факту наявності заборгованості у відповідача та її розміру.
За умови відсутності відповідних доказів неможливо зробити висновок про належність, достовірність та достатність розрахунку позову, який є одностороннім документом позивача та не був погоджений з відповідачем.
Також відповідач вважає, що отримання кредитором комісійної винагороди в розмірі 1 200,00 грн., від суми кредиту є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування».
Крім того, враховуючи, що позивачем нараховані штрафи за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в період дії воєнного стану, підстави для стягнення з Відповідача 3 200,00 грн. неустойки відсутні.
Крім того, вважає необгрунтованим та не співмірним зі складністю даної справи розмір витрати на правову допомогу, яку просить стягнути позивач.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, судом встановлено наступне.
27.07.2024р. між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір кредитної лінії № №00-9875835, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у сумі 8000,00 грн., на споживчі потреби, строком на 360 днів, до 22.07.2025р.
Відповідно до п.1.4 Договору, Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме 11.08.2024р. та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії.
Згідно п.1.5.1. Договору, стандартна процента ставки складає 1.45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом та застосувується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п.1.3 Договору.
Згідно п.1.5.2. Договору, знижена процентна ставка становить 0,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом надається Позичальником в якості заоохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4 цього Договору.
Крім того, в п.1.6 Договору, сторони погодили комісію за надання кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 1200,00 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п.3.5 цього Договору.
Згідно п.3.5 Договору, позичальник зобов`язаний здійснити оплату Комісії та повернути Суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення Кредиту, а саме: «22» липня 2025р.
Відповідно до п.6.4. Договору, у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором, Сума кредиту за яким перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, Кредитодавець має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на другий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 400,00 грн.; на п`ятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 800,00 грн.; на десятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1200,00 грн.; на двадцять перший день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 800,00 грн.; на сороковий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 800,00 грн. Сукупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі цього Договору загальний розмір Кредиту за яким перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати половини суми, одержаної Позичальником за таким Договором, і не може бути збільшена за домовленістю Сторін.
Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику обумовлену суму кредиту, що підтверджується листом АТ «ПУМБ» №КНО-07.8.5./7220 БТ від 29.04.2026р., згідно якого в банку на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна картка НОМЕР_4 та закріплений фінансовий номер НОМЕР_3 . За період з 27.07.2024р. по 01.08.2024р. була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 8000,00 грн. через сервіс стороннього банку.
Вказаний доказ суд вважає належним, достатнім та допустимим доказом отримання відповідачем кредитних коштів.
Однак, всупереч умов договору, відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем, яка згідно наданого розрахунку складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9200,00 грн., суми заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 22156,00 грн.
17.02.2025 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал (далі - Договір Факторингу 1), відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором
Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів належного виконання зобов`язання за кредитним договором, натомість висловлено заперечення щодо стягнення боргу та процентів по кредиту з підстав відсутності доказів його отримання, а також необгрунтованістю вимог про стягнення комісії та штрафних санкцій.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладено між сторонами за допомогою веб-сайту. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор «51394» для підписання цього кредитного договору, який надіслано на фінансовий номер відповідача +380730631114.
Кредитний договір містить інформацію про Кредитодавця, умови кредитування з урахуванням побажань споживача, тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, відсоткову ставку, порядок повернення кредиту та всі суттєві умови Кредитного договору.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та ряді інших, тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Отже, суд дійшов висновку, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
При цьому, у змісті вказаного договору міститься вся необхідна інформація щодо персональних даних позичальника, зокрема особистий номер телефону для отримання СМС оповіщення з одноразовим ідентифікатором, тому у суду відсутні сумніви щодо не можливості однозначно ідентифікувати особу позичальника, при цьому негативні наслідки щодо правильності заповнених даних несе позичальник.
Порядок укладення договору в електронному вигляді в повній мірі відповідає положенням ЗУ «Про електронну комерцію» та умовам Договору, з якими боржник ознайомився до прийняття рішення щодо отримання кредиту, що підтверджується акцептуванням умов договору відповідачем.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази та враховуючи те, що відповідачем не надано доказів про виконання свого обов`язку щодо сплати заборгованості за кредитним договором, а також за відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 8000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Також обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 22156,00 грн., як нараховані у строки та розмірі, передбаченому укладеним кредитним договором.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення комісії за надання кредиту у сумі 1200,00 грн. суд зазначає, наступне.
Згідно преамбули кредитного договору, комісія за надання кредиту (Комісія) - одноразова плата, яку здійснює Позичальник за надання кредиту. Плата за надання кредиту є економічною сутністю комісії за надання кредиту, при цьому базою розрахунку комісії за надання кредиту є сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту), визначеного у п.1.2. цього Договору. Комісія за надання кредиту розраховується як фіксований відсоток від суми ліміту кредитної лінії (суми кредиту). У будь-якому разі Комісія не є платою за додаткову та/або супутню послугу Кредитодавця.
Однак, ані в умовах кредитного договору, ані у позовній заяві не обгрунтовано жодним чином в чому полягає витрати позикодавця при видачі позичальнику кредиту, які має відшкодувати останній.
З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача комісії за надання кредиту.
Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій в розмірі 3200,00 грн., суд зазначає наступне.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 478/2025 від 14 липня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування.
Кредитний договір укладено 27 липня 2024 року, тобто під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Таким чином, вимога про стягнення штрафних санкцій за цим договором не підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження факту та розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу, представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 року, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», протокол погодження вартості послуг, Додаткова угода № 25770866050 від 11.09.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 та акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025р. з визначенням ряду послуг наданих адвокатом на загальну суму 7000,00 грн.
У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У письмових поясненнях відповідач вважає необгрунтованим та не співмірним зі складністю даної справи розмір витрат на правову допомогу, яку просить стягнути позивач.
Враховуючи складність справи, яка розглядалася у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, обсяг наданих послуг та розумність таких витрат, беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру витрат, суд дійшов до висновку, що заявлені до стягнення витрати на оплату послуг адвоката, є завищеними, у зв`язку із чим, необхідно зменшити їх розмір до 3000,00 грн., що буде відповідати критеріям розумності та виваженості таких витрат.
Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором, яка складається з аборгованості по тілу кредиту у розмірі 8000,00 грн. та суми заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 22156,00 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати з правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати з оплати судового збору у розмірі 2113,95 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду через Південний районний суд міста Кам`янського шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5ст.265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ 43541163, юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіч 333.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя          С.А. Притуляк