ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 926/3472/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б. 
Орищин Г.В.
секретар судового засідання – Стронська А.І.

за участю представників учасників процесу:
від позивача – Савчук Ю.М. (в режимі відеоконференції)
від відповідача- Сираєва Н.С. (в режимі відеоконференції)
від третьої особи – не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Сокирянської міської ради від 21.05.2026 (вх. № 01-05/1611/26 від 22.05.2026)
на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2026 (суддя Проскурняк О.Г., повний текст ухвали складено та підписано 11.05.2026)
у справі № 926/3472/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади"
до відповідача Сокирянської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинська універсальна Біржа"
про визнання бездіяльності Сокирянської міської ради незаконною та зобов`язання вчинити дії; про визнання протиправним та скасування рішення Сокирянської міської ради
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позивача та ухвали суду першої інстанції.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Дністрові сади” звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Сокирянської міської ради про визнання бездіяльності Сокирянської міської ради незаконною та зобов`язання вчинити дії; про визнання протиправним та скасування рішення Сокирянської міської ради.
Позов обґрунтовано тим, що 05 серпня 2025 року відбувся аукціон, за результатами якого складено Протокол про результати земельних торгів №LRE001-UA-20250703-67783 та визначено переможцем земельних торгів Товариство з обмеженою відповідальністю “Дністрові сади”.
При цьому, як зазначає позивач, Сокирянською міською радою, в порушення законодавства, не підписано Протокол про результати земельних торгів та прийнято рішення про скасування земельних торгів.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" подано суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Сокирнянській міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок (відчуження, оренда, зміна меж, поділ, об`єднання тощо) за кадастровими номерами 7324088500:03:001:0403 та 7324088500:03:001:0404, які сформовані за рахунок земельної ділянки за кадастровим номером 7324088500:03:001:0235.
Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що після відкриття провадження у справі відповідачем прийнято рішення про поділ земельної ділянки, яка була предметом торгів, унаслідок чого сформовано нові земельні ділянки з іншими кадастровими номерами, подальше відчуження, поділ, об`єднання, передача у користування чи вчинення інших реєстраційних дій щодо новосформованих земельних ділянок може призвести до зміни фактичного та правового стану предмета спору, ускладнення виконання можливого рішення суду або необхідності виникнення нових судових спорів для відновлення прав позивача у разі задоволення позову. 
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2026 у справі №926/3472/25 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі; клопотання представника позивача про повернення до розгляду справи № 926/3472/25 у підготовче засідання задоволено; ухвалено повернутися до розгляду справи № 926/3472/25 у підготовчому провадженні; заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено; заборонено Сокирянській міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок (відчуження, оренда, зміна меж, поділ, об`єднання) за кадастровим номером 7324088500:03:001:0403 та кадастровим номером 7324088500:03:001:0404, які сформовані за рахунок земельної ділянки за кадастровим номером 7324088500:03:001:0235, що є предметом розгляду у справі № 926/3472/25.
Ухвала суду мотивована тим, що після відкриття провадження у справі відповідачем прийнято рішення про поділ земельної ділянки, яка була предметом торгів, унаслідок чого сформовано нові земельні ділянки з іншими кадастровими номерами.
Однак, на переконання суду, зазначені обставини не свідчать про припинення спірних правовідносин між сторонами, оскільки предметом спору є не лише земельна ділянка як об`єкт кадастрового обліку, а й права та обов`язки сторін, що виникли за результатами земельних торгів, правомірність відмови/ухилення від оформлення їх результатів, рішення міської ради про скасування торгів.
Сам по собі поділ земельної ділянки, здійснений після виникнення спору та відкриття провадження у справі, не може бути підставою для висновку про відсутність предмета спору та закриття провадження.
З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі
Окрім того, з метою забезпечення права на справедливий розгляд, надання позивачу можливості належним чином захистити свої права та інтереси, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача та повернення до стадії розгляду справи у підготовчому провадженні.
З огляду на вчинені відповідачем дії щодо поділу земельної ділянки, яка була предметом торгів та розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову є виправданою та обґрунтованою.
Судом також враховано, що подальше відчуження, поділ, об`єднання, передача у користування чи вчинення інших реєстраційних дій щодо новосформованих земельних ділянок може призвести до зміни фактичного та правового стану предмета спору, ускладнення виконання можливого рішення суду або необхідності виникнення нових судових спорів для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
Сокирянська міська рада подала апеляційну скаргу від 21.05.2026, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2026 у справі № 926/3472/25 в частині забезпечення позову та заборони Сокирянській міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок (відчуження, оренда, зміна меж, поділ, об`єднання) за кадастровим номером 7324088500:03:001:0403 та кадастровим номером 7324088500:03:001:0404 (пункти 4, 5 ухвали), та ухвалити нове рішення у цій частині, яким у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що земельні ділянки комунальної власності за кадастровими номерами 7324088500:03:001:0403 та 7324088500:03:001:0404 як самостійні об`єкти цивільних прав не були предметом земельних торгів. А їх утворення шляхом поділу попередньої ділянки за кадастровим номером 7324088500:03:001:0235 правомірне рішення власника земель, прийняте відповідно до закону. Накладення заборон у реалізації правомочностей власника земель, що не є предметом позову та предметом спору – виходить за межі компетенції суду.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" подано письмові пояснення, в яких просить апеляційну скаргу Сокирянської міської ради від 21.05.2026 (вх.№01- 05/1611/26 від 22.05.2026) на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2026 у справі №926/3472/25 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2026 у справі №926/3472/25 без змін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинська універсальна Біржа" відзиву на апеляційну скаргу не подало, що не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції відповідно до ч.3 ст. 263 ГПК України.

Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2026 справу №926/3472/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сокирянської міської ради від 21.05.2026 (вх. № 01-05/1611/26 від 22.05.2026) на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2026 у справі №926/3472/25/, розгляд справи призначено на 16.06.2026.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 03.06.2026 та від 11.06.2026 задоволено заяви представників позивача та відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису.
В судове засідання 16.06.2026 з`явились представники позивача та відповідача (в режимі відеоконференції).
Третя особа участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечила, причин неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 
Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.
Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення усім учасникам спрви ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника третьої особи. 
В судовому засіданні 16.06.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи приписи вищевказаних норм, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів переглядає ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2026 у цій справі лише в частині задоволення заяви ТОВ «Дністрові Сади» про забезпечення позову.
Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).
За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 906/1162/22, від 29.06.2023 у справі № 925/1316/22, від 18.05.2023 у справі № 910/14989/22, від 24.06.2022 у справі № 904/8506/21.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. 
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.
Обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. 
У разі звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення не вимагатиме примусового виконання, має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому, в таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (постанови Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 16.03.2020 у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 у справі № 904/2285/19).
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 при застосуванні заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.
Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.
Під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суд розглядає вказану заяву з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах другій, п`ятій, шостій та сьомій статті 137 ГПК України).
Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами Господарського процесуального кодексу України та інших нормативно-правових актів, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення/дії, передбачених законом (чи визначених на його основі судом) найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Такі правові висновки Верховного Суду викладено у постановах, зокрема, від 24.10.2022 у справі № 916/950/22, від 15.05.2019 у справі №910/688/13.
З наведеного випливає, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття або відмова у застосуванні знаходяться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.
Водночас, заходи забезпечення позову мають чітко відповідати суті та предмету заявлених позовних вимог, оскільки це гарантує, що вжиті заходи не виходять за межі спору, сприяють належному виконанню судового рішення і не створюють необґрунтованих перешкод для сторін у справі.
Колегія суддів зазначає, що предметом спору в даній справі є оскарження дій (бездіяльності) Сокирняської міської ради щодо не підписання Протоколу визначення переможця торгів, під проведення земельних торгів №LRE001-UA-20250703-67783 з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності за кадастровим номером 7324088500:03:001:0235, площею 11,4626 га, яка розташована за межами с. Селище Дністровського району Чернівецької області, а також скасування рішення Сокирянської міської ради № 218/53-25 від 11 вересня 2025 року, яким скасовано зазначені земельні торги.
Незважаючи на даний спір в суді, Сокирянської міської радою прийнято рішення № 82/59-26 від 28 квітня 2026 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, а саме поділ земельної ділянки комунальної власності площею 11,4626 га, за кадастровим номером 7324088500:03:001:0235, з цільовим призначенням 10.07 Для рибогосподарських потреб, яка розташована за межами с. Селище, в результаті якого утворилися: - земельна ділянка площею 5, 2559 га, з цільовим призначенням 10.07 Для рибогосподарських потреб, за кадастровим номером 7324088500:03:001:0403; - земельна ділянка площею 6,2067 га, з цільовим призначенням 10.07 Для рибогосподарських потреб, за кадастровим номером 7324088500:03:001:0404.
Новоутворені земельні ділянки з кадастровими номерами 7324088500:03:001:0403 та 7324088500:03:001:0404 зареєстровані в Державному земельному кадастрі про землю. А кадастровий номер 7324088500:03:001:0235 земельної ділянки скасовано, у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднанню.
Даний факт підтверджується витягами з державного земельного кадастру про земельну ділянку та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, утворені земельні ділянки зареєстровані.
Відтак, вчинення дій щодо поділу земельної ділянки, що є предметом розгляду в даній справі, свідчить про вчинення підготовчих дій, спрямованих на підготовку та проведення земельних торгів з продажу права оренди утворених земельних ділянок комунальної власності.
Отже, надавши оцінку доводам позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що наявний зв`язок між заходом забезпечення позову, про який просить позивач, а саме, заборони Сокирянській міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок (відчуження, оренда, зміна меж, поділ, об`єднання) за кадастровим номером 7324088500:03:001:0403 та кадастровим номером 7324088500:03:001:0404, які сформовані за рахунок земельної ділянки за кадастровим номером 7324088500:03:001:0235, і предметом позовної вимоги. Зокрема такий захід забезпечить можливість захистити права та інтереси позивача в межах одного цього судового провадження, у разі його задоволення, без нових звернень до суду.
При цьому, у даному випадку наявне достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки проведення нових торгів та передача в оренду земельних ділянок за кадастровим номером 7324088500:03:001:0403 та кадастровим номером 7324088500:03:001:0404 може зумовити необхідність позивача захистити чи відновити своє право шляхом нових звернень до суду. А отже, цей захід по забезпеченню позову є адекватним та співмірним.
Зважаючи на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний заявником та задоволений судом першої інстанції спосіб забезпечення позову є достатнім та співмірним стосовно предмета спору, не призведе до невиправданого обмеження прав та законних інтересів відповідача та інших осіб, які не є учасниками справи, чи до блокування їх господарської діяльності, а лише запровадить тимчасові законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод для ефективного захисту прав позивача у разі задоволення позовних вимог.
Доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2026 у цій справі прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для розгляду заяви про забезпечення позову, дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування. 
Доводи апелянта не спростовують правильних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

УХВАЛИВ 
1. Апеляційну скаргу Сокирянської міської ради від 21.05.2026 (вх. № 01-05/1611/26 від 22.05.2026) залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.05.2026 у справі №926/3472/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.
5. Матеріали оскарження ухвали повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Повний текст постанови складено 26.06.2026

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.