УХВАЛА 

04 травня 2026 року
м. Київ

справа № 727/5333/25

провадження № 61-2771ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , яка діє також як законний представник ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності до сім`ї наймача та ведення спільного господарства,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності до сім`ї наймача та ведення спільного господарства.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 жовтня 2025 року У задоволенні заяви ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Филимонов С. М., заінтересовані особи: ОСОБА_4 , яка діє також як законний представник ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про встановлення факту належності до сім`ї наймача та ведення спільного господарства повністю відмовлено.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 жовтня 2025 року скасовано.
Провадження у справі № 727/5333/25 за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, закрито.

У березні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 січня 2026 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки надіслана до суду 01 березня 2026 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 20 березня 2026 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, касаційну скаргу залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направила матеріали на усунення недоліків, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.

Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 20 березня 2026 року виконано заявником не у повному обсязі, оскільки у порушення частини третьої статті 393 ЦПК України, заявником не подано до суду касаційної інстанції належних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

У клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, зазначаючи, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови Чернівецького апеляційного суду від 14 січня 2026 року отримано її батьком у поштовому відділенні, а 31 січня 2026 року передано заявнику, цього дня вона ознайомилася із повним текстом оскаржуваної постанови. Додатково надала письмові пояснення свого батька, де зазначено, що 27 січня 
2026 року йому зателефонувала поштарка та розповіла про лист від суду. З метою збереження кореспонденції заявник забрав лист та передав дочці 31 січня 
2026 року, адже з 26 січня 2026 року у місті були майже цілодобові відключення світла. При цьому вважає дані обставини поважними для поновлення зазначеного строку.

Заявником не подано до суду касаційної інстанції належних доказів на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк. Заявник, як сторона у справі, повинна добросовісно користуватись процесуальними правами, усвідомлюючи наслідки вчинення або невчинення дій на захист своїх прав.

Обставини, на які посилається заявник у клопотанні про поновлення строку, не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку, оскільки не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення заявника чи пов`язаними з перешкодами, труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Наведені заявником обставини не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, заявник мав реальну можливість реалізувати свої процесуальні права на подання касаційної скарги.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію таких процесуальних прав 
та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на виконання своїх процесуальних обов`язків щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку, заявник не надала.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» 
від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 20 березня 2026 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу потрібно вважати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , яка діє також як законний представник ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності до сім`ї наймача та ведення спільного господарства вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець