КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: № 33/824/2960/2025
Справа № 759/3844/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Маленка Олександра Васильовича на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року
про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою суду, 17.01.2025 о 09:23 в м. Києві на проспекті Академіка Палладіна, перед поворотом до смт. Коцюбинське, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 , при перелаштуванні не дав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався під керуванням ОСОБА_2 в попутному напрямку тією ж смугою, на яку він мав намір перелаштуватися, після чого автомобіль «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_2 , зіткнувся з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався під керуванням ОСОБА_3 та з автомобілем «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_4 , що рухався під керуванням ОСОБА_4 .
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3. Правил дорожнього руху та спричинив пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім цього, 17.01.2025 о 09:23 в м. Києві на проспекті Академіка Палладіна, перед поворотом до смт. Коцюбинське, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення з автомобілем «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце пригоди, не дочекавшись працівників поліції для оформлення матеріалів ДТП, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Маленко О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП постанову скасувати, провадження - закрити за пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, а відносно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП - змінити постанову в частині накладення адміністративного стягнення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та його особі, характер правопорушення, обставини справи щодо місця та часу його вчинення, наслідків, ступінь вини, факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення вперше, його майновий стан та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди жодній особі не було завдано шкоди життю та здоров`ю, кільком транспортним засобам було завдано лише незначні пошкодження. Також суд не врахував, що в діянні ОСОБА_1 відсутній умисел.
Апелянт зауважує, що ОСОБА_1 не помітив і не відчув моменту зіткнення з іншим автомобілем, а тому й продовжив рух та, відповідно, не дочекався приїзду працівників поліції для оформлення дорожньо-транспортної пригоди. На думку захисника, зазначене узгоджується з фактом заподіяння транспортним засобам незначних пошкоджень. Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення ґрунтується на твердженні, що він міг відчути удар і зобов`язаний був припинити подальший рух, однак, така аргументація є припущенням.

27 травня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшли пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , згідно з якими, 17 січня 2025 року о 08:55, керуючи автомобілем «Toyota RAV4», вона рухалася вулицею Велика Окружна дорога в м. Києві в напрямку Пущі-Водиці в третьому ряду. Перед поворотом на Коцюбинське зупинилася на червоний сигнал світлофора, а після того, як загорівся зелений сигнал світлофора - продовжила рух прямо, не змінюючи ряд. Перед самим світлофором її «підрізав» автомобіль «Kia Ceed» чорного кольору, який перелаштовувася з крайнього лівого (четвертого) ряду. При такому маневрі він мав надати їй перевагу, але не пропустив, натомість вдарив її автомобіль у задні ліві двері. Внаслідок удару її автомобіль розвернуло вліво, на деякий час вона втратила керування, після чого по дотичній зачепила два автомобілі, які рухалися в крайньому лівому ряду. Чорний автомобіль «Kia» поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, не зупиняючись, хоча він повинен був бачити, що скоїв дорожньо-транспортну пригоду, оскільки об`їхав по другому ряду, при цьому проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофору, який забороняє рух.

Звертаючись до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, захисник ОСОБА_1 - адвокат Маленко О.В. вказував, що в судовому засіданні при розгляді справи та ухваленні оскаржуваної постанови ні ОСОБА_1 , ні його захисник присутні не були. Сторона захисту отримала оскаржувану постанову вже поза межами строків на апеляційне оскарження, тому була позбавлена можливості своєчасно ознайомитися із мотивами судового рішення.
Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, захисник ОСОБА_1. був належно повідомлений про дату та час розгляду справи, призначений на 25 березня 2025 року, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у розгляді іншої судової справи у Рокитнянському районному суді Київської області.
Оскаржувана постанова прийнята судом 01 квітня 2025 року, проте даних про повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про дату та час розгляду справи матеріали справи не містять. У постанові зазначено, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. 
Даних про дату отримання ОСОБА_1 чи його захисником копії оскаржуваної постанови матеріали справи також не містять, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова оприлюднена в Реєстрі 11 квітня 2025 року.
Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, яка була подана 30 квітня 2025 року, щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, є обґрунтованими.
Вивчивши матеріали справи, з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Маленко О.В. підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з викладених у ній підстав.
В судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_3 заперечив проти доводів і вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, що не перешкоджає апеляційному перегляду постанови суду першої інстанції відповідно до статті 294 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Маленка О.В., іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Зважаючи на те, що в апеляційній скарзі не оскаржується законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в частині визнання доведеною вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскаржувана постанова місцевого суду переглядається в апеляційному порядку в частині законності та обґрунтованості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП і в частині законності накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом строком на один рік у зв`язку із вчиненням адміністративних правопорушень за ст. ст. 124 , 122-4 КУпАП.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
При прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дотримав вищевказані норми закону, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП відповідає фактичним обставинам та нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17.01.2025 о 09:23 в м. Києві на проспекті Академіка Палладіна, перед поворотом до смт. Коцюбинське, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення з автомобілем «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце пригоди, не дочекавшись працівників поліції для оформлення матеріалів ДТП, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05.02.2025 серії ЕПР № 238923, складеного відносно ОСОБА_1 старшим інспектором поліції Управління патрульної поліції в місті Києві капітаном поліції Махньовою Є.В. (а.с. 2).
Відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.01.2025 патрульні поліцейські проставили в ній відмітку «ДТП зі зникненням» (а.с. 3). Крім цього, зі схемою ознайомилися ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 як особи, яка ознайомилася зі схемою, не зазначено в схемі ДТП (а.с. 3 зворот).
Згідно з рапортом поліцейського УПП в м. Києві ДПП сержанта поліції Острика О.Р. від 17.01.2025, 17 січня 2025 року о 09 год 25 хв, перебуваючи у складі екіпажу «Рубін-804» ( Острик О.Р. , Месьнікович К.О. ) та отримавши виклик на службовий планшет від чергового «Київ 55» «ДТП зі зникненням» за адресою: м. Київ, пр-т Академіка Палладіна (поворот на Коцюбинське). Після прибуття на місце події було виявлено учасників дорожнього руху, а саме: водія ОСОБА_2 , яка повідомила, що, рухаючись смугою без зміни напрямку руху, водій, який почав перелаштування з крайньої лівої смуги, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , та поїхав з місця пригоди. Зі слів, це було авто марки «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 . В результаті удару авто марки «Toyota» відкинуло та здійснено зіткнення з двома транспортними засобами марки «Volkswagen Gen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, що зафіксовано на камери 472032, 236514 (а.с. 4).
З пояснень ОСОБА_4 від 17.01.2025 вбачається, що 17 січня 2025 року о 08:45, керуючи автомобілем «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_4 в м. Києві по пр-ту Академіка Палладіна, він зупинився в лівій смузі для виконання маневру з повороту ліворуч перед перехрестям. Під час очікування на дозволений сигнал світлофору ОСОБА_4 почув удар у правий бік свого автомобіля. Вийшовши з авто, він помітив пошкодження з правої сторони транспортного засобу та відламане дзеркало заднього автомобіля марки «Toyota RAV4», яка спричинила удар його автомобілю. Після огляду місця ДТП стало зрозуміло, що також пошкоджено автомобіль «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 . Надалі автомобіль залишався нерухомим і знаходиться у своїй смузі (а.с. 5).

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 від 17.01.2025, 17 січня 2025 року о 08:55, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_3 в м. Києві по пр-ту Палладіна на перехресті повороту в сторону смт. Коцюбинське, рухаючись лівою смугою, він відчув удар у праву сторону його автомобіля. Дивлячись у праве дзеркало, він побачив, що наїзд та пошкодження автомобіля ОСОБА_3 скоїв автомобіль «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_3 зупинився, увімкнув аварійку та викликав поліцію (а.с. 6).
З пояснень ОСОБА_2 від 17.01.2025 вбачається, що 17 січня 2025 року о 08:55, керуючи автомобілем «Toyota RAV4» з державним номерним знаком НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Велика Окружна дорога рухалася з м. Києва в напрямку Пуща-Водиця в третій смузі. Перед світлофором в напрямку смт. Коцюбинське її «підрізав» автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_5 чорного кольору. Він перелаштовувався з крайнього лівого ряду, при цьому він вдарив автомобіль ОСОБА_2 , внаслідок чого її автомобіль зачепив два автомобіля. Чорний автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_5 зник з місця ДТП (а.с. 7).
Листом Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 28 січня 2025 р. № 2874/41/11/5-2025 ОСОБА_1 викликано до приміщення УПП в м. Києві ДПП на 07 лютого 2025 року о 10:30, у зв`язку із розглядом матеріалів, які перебувають у провадженні Управління, а саме, обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17 січня 2025 року за адресою: м. Київ, пр-т Академіка Палладіна - поворот на смт. Коцюбинське. Визначені статтею 268 КУпАП права йому було роз`яснено, зокрема, право заявляти клопотання, подавати докази, надавати пояснення, користуватися юридичною допомогою тощо (а.с. 9).
У своїх поясненнях від 05.02.2025 ОСОБА_1 зазначив, що володіє транспортним засобом «КІА CID» з державним номерним знаком НОМЕР_1 . На пр-ті Палладіна міста Києва з лівої смуги в праву невідома йому особа виконала маневр ще правіше і підрізала його та влетіла в крайню ліву смугу, що спричинило ДТП. Він не відчув жодного удару по своєму автомобілю і продовжив рух. Після прибуття на роботу йому зателефонував «її чоловік» і звинувачував його в тому, що він підрізав «її» авто. Коли він пішов глянути на свій автомобіль, то помітив невелику протертість переднього бампера з правої сторони. Під час поїздки він гучно слухав музику і не замітив легкого пошкодження, тому продовжував рух. Як з`ясувалося пізніше, автомобіль «Toyota RAV4» нанесла удар ще двом учасникам дорожнього руху. Постраждали також автомобілі «Volkswagen» і «Ford». ОСОБА_1 помітив лише, як автомобіль «Toyota» вдарився у праве крило червоного автомобіля. Він вважав, що автомобіль «Toyota» не дотримався безпечної дистанції і перевищив швидкість (а.с. 11).
Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора автомобіля «Toyota» (а.с. 12), водій автомобіля «Кia» чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись крайньою лівою смугою на чотирисмуговій дорозі, зупинився і почав здійснювати поворот праворуч, не надавши перевагу автомобілю «Toyota», який рухався смугою, розташованою праворуч від крайньої лівої смуги, продовжив рух, що призвело до заподіяння удару автомобілю «Toyota», після чого він продовжив рух, не зменшивши швидкість (на відеозаписі 00 хв. 55 сек. - 01 хв. 06 сек.). На відеозаписі чути звук удару від зіткнення автомобілів «Toyota» і «Kia» та автомобілів «Toyota» і «Volkswagen» (після зіткнення автомобілів «Toyota» і «Kia»).
Встановивши вищенаведені обставини, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозиція статті 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
В пункті 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що під «залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди» слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10. цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Відповідно до пунктів 1.3.-1.5. Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з постановою суду, 17.01.2025 о 09:23 в м. Києві на проспекті Академіка Палладіна, перед поворотом до смт. Коцюбинське, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 , при перелаштуванні не дав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався під керуванням ОСОБА_2 в попутному напрямку тією ж смугою, на яку він мав намір перелаштуватися, після чого автомобіль «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_2 , зіткнувся з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався під керуванням ОСОБА_3 та з автомобілем «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_4 , що рухався під керуванням ОСОБА_4 .
В цій частині ОСОБА_1 не оскаржував постанову суду першої інстанції, відтак - не оспорював правильність встановлення судом фактичних обставин відносно вчинення ним 17 січня 2025 року в м. Києві на проспекті Академіка Палладіна дорожньо-транспортної пригоди.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги та наявним у матеріалах справи доказам, апеляційний суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, підтверджується:
- рапортом сержанта поліції О. Острика, від 17.01.2025, з якого вбачається, що після прибуття екіпажу патрульної поліції на місце події ОСОБА_1 не було виявлено;
- поясненнями ОСОБА_2 від 17.01.2025, яка вказала на те, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП після зіткнення автомобілів «Toyota» і «Kia»;
- поясненнями ОСОБА_1 , який вказав, що не відчув удару, оскільки гучно слухав музику; побачив пошкодження на правій стороні бампера лише після прибуття на роботу;
- відеозаписом з відеореєстратора в автомобілі «Toyota», на якому чітко видно, що автомобіль чорного кольору «Kia» з державним номерним знаком НОМЕР_1 після зіткнення з автомобілем «Toyota» об`їхав його і не зменшував швидкість, а навпаки збільшив і проїхав на жовтий сигнал світлофора.
Вищенаведені докази є належними, вони узгоджуються між собою, підстави для визнання їх недопустимими - відсутні; апелянт не спростував їх достовірність.
Таким чином, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є достатніми для висновку про те, що 17 січня 2025 року о 09:23 в м. Києві на проспекті Академіка Палладіна, перед поворотом до смт. Коцюбинське, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, а саме, зіткнення з автомобілем «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце пригоди, не дочекавшись працівників поліції для оформлення матеріалів ДТП, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Маленко О.В. стверджував, що ОСОБА_1 не помітив і не відчув моменту зіткнення з іншим автомобілем, а тому й продовжив рух та, відповідно, не дочекався приїзду працівників поліції для оформлення дорожньо-транспортної пригоди, що узгоджується з фактом заподіяння транспортним засобам незначних пошкоджень.
Проте апеляційний суд відхиляє зазначені доводи.
Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора «Toyota» вбачається динаміка руху автомобіля «Kia», який після зіткнення з автомобілем «Toyota» об`їхав його ззаду і збільшив швидкість, продовживши дорожній рух прямо та проїхавши на жовтий сигнал світлофору. Умисел ОСОБА_1 на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди є очевидним та підтверджується об`єктивним доказом.
На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова місцевого суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, а висновки - відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Маленка О.В. в частині скасування постанови Святошинського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП слід залишити без задоволення.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо застосування судом першої інстанції непропорційного адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, частково заслуговують на увагу.
Як встановлено під час апеляційного перегляду постанови місцевого суду, при накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції не в повній мірі дотримано вимоги закону щодо призначення адміністративного стягнення та не враховано ряд обставин, які мають значення при вирішенні цього питання.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 раніше не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності за порушення правил дорожнього руху чи безпеки експлуатації транспортного засобу, обставини, що обтяжують його відповідальність у скоєнні ДТП, - відсутні; вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень не заподіяло тілесних ушкоджень іншим учасникам ДТП та не призвело до істотних матеріальних збитків, оскільки в матеріалах справи відповідні докази відсутні.
Крім того, на підставі листа комерційного директора ТОВ «Інвестиційна компанія МВМ» від 16.06.2025 № 83 апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Інвестиційна компанія МВМ» з 01 жовтня 2021 року на посаді представника торгівельного і до кола його трудових функцій входить систематичне та безпосереднє керування транспортними засобами (службовим транспортом та особистим транспортом для виконання службових завдань).
Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
В той же час, як випливає з положень частини другої статті 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовується за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
За юридичними висновками Конституційного Суду України, суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 Кодексу (абзац восьмий підпункту 4.1. пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).
У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (абзац четвертий підпункту 4.1. пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004). Встановлення обмеження прав людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що воно є домірним (пропорційним) та суспільно потрібним (речення друге абзацу шостого підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.10.2009 № 26-рп/2009).
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).
Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, а санкція статті 122-4 цього Кодексу - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Статтею 36 КУпАП регламентовано, що, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Визначаючи вид адміністративного стягнення і строк його накладення, суд першої інстанції обмежився лиш фактом вчинення адміністративного правопорушення, однак не врахував, що обрана санкція є найбільш суворою, та не навів жодних мотивів, на яких ґрунтується застосування до ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.
На переконання суду апеляційної інстанції застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення позбавить його джерела доходу, тоді як він вперше вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, 122-4 КУпАП.
З вищенаведених норм процесуального закону та практики Конституційного Суду України слідує, що метою адміністративного стягнення є перевиховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а не суто її покарання, тобто призначення стягнення особі в рамках її притягнення до юридичної відповідальності.
Отже, позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом не відповідає меті призначення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржувану постанову суду в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення слід змінити шляхом заміни адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік на стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, що в межах санкції статті 122-4, яка передбачає більш суворе покарання на відміну від санкції статті 124 КУпАП; в іншій частині апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 - адвоката Маленка Олександра Васильовича - задовольнити частково.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення шляхом заміни адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік на стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.
В іншій частині постанову Святошинського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду: Ящук Т.І.