Справа № 524/14086/25
Провадження № 2/524/1773/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Колеснікової О.М.,
секретар судового засідання – Мирошніченко А.В.,
учасники справи:
позивачка –  ОСОБА_1 ,
представник позивачки – адвокат Олійник Лілія Михайлівна,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, 

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Олійник Лілія Михайлівна звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 25.03.2017 між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона передала у власність відповідачу позику в розмірі 35500 доларів США з обов`язком сплачувати відсотки за користування в розмірі 1% від суми позики щомісячно з строком повернення до 25.03.2017. На підтвердження укладення договору позики позивачка надала розписку від 25.03.2017.
Станом на дату подання позовної заяви до суду відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість за договором позики в розмірі 59507,72 доларів США, а саме: 35500 доларів США – заборгованість за сумою позики, 4837,72 доларів США – заборгованість за нарахованими 3% річних від простроченої суми позики, 19170 доларів США – заборгованість за відсотками за користування позикою.
Позивачка просить суд стягнути суму заборгованості, яка виникла у відповідача в зв`язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов`язань за договором позики. Крім того, позивачка просить суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в сумі 12112 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 29000 грн.
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.12.2025 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
27.01.2026 від представника позивачки до суду надійшло клопотання в якому окрім іншого, остання просила долучити до матеріалів справи оригінал розписки від 25.03.2017.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.01.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не прибула. Її представник адвокат Олійник Л.М. надала до суду заяву з проханням розглянути справу без участі позивачки та її представника, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. Вказала, що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не прибув, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Ураховуючи те, що представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст.280-281 ЦПК України.
За ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Напідставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 25.03.2017 в м. Кременчуці ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) уклали Договір позики, відповідно до якого позикодавець в порядку і на умовах, визначених цим Договором, надала позичальнику відсоткову позику у сумі 35500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот) доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 1% щомісячно, а позичальник зобов`язався повернути позику та нараховані відсотки у визначений цим Договором строк. /а.с.12/
Сторонами Договору були узгодженні істотні умови договору, а саме: предмет договору – 35500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот) доларів США (пункт 1.1 Договору); строк надання позики - до 25 березня 2021 року (пункт 2.1 Договору); місце виконання договору: АДРЕСА_1 (пункт 3.1 Договору); відсоток за користування позикою становить 1% від суми позики щомісячно (пункт 1.1 Договору); за порушення строку повернення позики, позичальник сплачує 3% річних від суми неповерненої позики та інфляційні втрати (пункт 4.1 Договору). /а.с.12/
На підтвердження отримання відповідачем позики, позивачка надала до суду оригінал розписки складеної 25.03.2017 у м. Кременчуці відповідно до якої, ОСОБА_2 (позичальник) отримав від ОСОБА_1 (позикодавець) грошові кошти у розмірі 35500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот) доларів США під 1% щомісячно та зобов`язався надані грошові кошти разом з нарахованими процентами повернути у строк до 25.03.2021. Крім того, позичальник підтвердив, що дана розписка написана ним власноруч без будь-якого фізичного чи психічного впливу. /а.с.35/
У розписці міститься підпис поруч з прізвищем та ініціалами ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі №642/4200/17 (провадження №61-6492св19) зазначено, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Таким чином, надана розписка є належним доказом укладення договору позики та отримання відповідачем (позичальником) коштів від позивачки (позикодавця).
За ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частинами 1,2 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування позикою.
Відповідач позичені кошти у строк встановлений Договором позики від 25.03.2017 та підтверджений розпискою від 25.03.2017 – до 25.03.2021 не повернув, а отже порушив свій обов`язок з повернення позикодавцеві отриманої ним позики в розмірі 35500 доларів США.
Сторонами було погоджено строк виконання зобов`язань (до 25.03.2021) та визначено розмір процентів за користування позикою, а саме 1% від суми позики за кожен місяць використання грошових коштів.
Позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками (1% щомісячно) за користування позикою у загальному розмірі 19170 (дев`ятнадцять тисяч сто сімдесят) доларів США.
Відповідно до розрахунку заборгованості за відсотками за користування позикою наданого позивачкою до суду вбачається, що загальний строк нарахування становить 54 місяці. /а.с.3/
За Договором позики від 25.03.2017 строк надання позики позичальнику становить до 25.03.2021, отже загальний строк дії договору з розрахунком у місяці становить 48 місяців.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З наданого позивачкою розрахунку заборгованості вбачається, що остання здійснювала нарахування 1% від суми позики щомісячно після того, як сплинув строк позики. Отже, з відповідача слід стягнути 17040 (сімнадцять тисяч сорок) доларів США заборгованості зі сплати відсотків за користування позикою за період дії Договору (із розрахунку 355 доларів США (1% від суми позики) х 48 місяців (строк дії Договору)).
Такий розмір заборгованості відповідає умовам Договору.
Щодо стягнення з відповідача 3% річних за порушення умов Договору та користування грошовими коштами після спливу строку повернення позики відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідно до наданого позивачкою до суду розрахунку заборгованості 3% річних, нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сума заборгованості відповідача становить 4837,72 доларів США. Строк за яким була нарахована заборгованість зі сплати 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - з 26.03.2021 до 09.10.2025 року. /а.с.13/
За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
Враховуючи, що 3% річних від суми заборгованості позивачкою були нараховані у передбачений ст. 625 ЦК України спосіб і строк, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума 3% річних, нарахованих за прострочення виконання договірних зобов`язань, а саме 4837,72 доларів США.
За ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Оскільки позивачкою заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за договором позики в розмірі 59507,72 доларів США, що складається з заборгованості за неповернутою сумою позики у розмірі 35500 доларів США, 3% річних від простроченої суми позики в розмірі 4837,72 доларів США та заборгованості за відсотками у розмірі 19170 доларів США, суд розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 57377,72 доларів США (заборгованості за неповернутою сумою позики у розмірі 35500 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 17040 доларів США та 3% річних від простроченої суми позики в розмірі 4837,72 доларів США та).
За ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 500/5194/16 (провадження № 14-81цс24) при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним / приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи те, що судом позов задоволено частково на 96,42% з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 11678 грн. 39 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,258,259,263-265,280-284 ЦПК України, суд
вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 25.03.2017 у загальному розмірі 57377,72 доларів США, з яких: заборгованість за неповернутою сумою позики у розмірі 35500 доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 17040 доларів США, 3% річних від простроченої суми позики згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 4837,72 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі11678 грн. 39 коп.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 11 травня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Головуючий суддя  О.М. Колеснікова