Справа № 148/240/26
ВИРОК 
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження № 12026020180000002 по обвинуваченню  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тальне, Черкаська область, зареєстрованої та фактично проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 , без освіти, працюючої не офіційно, не одруженої, має на утриманні неповнолітню доньку, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченої – ОСОБА_3 , захисника – ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення і зберігання без мети збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 для власних потреб, діючи умисно, всупереч ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), наприкінці літа 2025 року, більш точної дати слідством не встановлено, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , на присадибній земельній ділянці виявила рослини коноплі, які в подальшому зірвала, таким чином незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс. 
Реалізовуючи свій злочинний умисел та достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, ОСОБА_3 діючи умисно, незаконно перенесла, придбані нею наркотичні речовини до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вона проживає, де їх висушила, подрібнила і помістила до поліетиленових мішків та пакетів, таким чином незаконно виготовила наркотичний засіб, який зберігала до 01.01.2026, без мети збуту. 
Після чого, 01.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.12.2025, працівниками поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в підсобному приміщенні у поліетиленових мішках та пакетах, виявлено та вилучено речовини рослинного походження, які згідно висновків експерта є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 1201,18 г. 
Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнала повністю, зазначила, що фактичні обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, та надала покази, що наприкінці літа 2025 року, на земельній ділянці за місцем свого проживання виявила рослини коноплі, які в подальшому зірвала, принесла додому, висушила і подрібнила, для того щоб парити ноги по пораді знайомої. Потім під час обшуку наркотичні засоби виявили працівники поліції, зберігала канабіс не для збуту, а для власних потреб у лікувальних цілях. В скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати, оскільки має на утриманні неповнолітню доньку віком 17 років, в якої є також маленька дитина, тобто онука, яка також перебуває на її утриманні.
Відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів провадження.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено вст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, допитавши обвинувачену, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у незаконному придбанні, виготовленні і зберіганні наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту, у судовому засіданні доведена в повному обсязі і її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, відповідно до характеристики старости Кинашівського старостинського округу Тульчинської міської ради № 766 від 11.12.2025, ОСОБА_3 характеризується задовільно (а.с. 49), раніше не судима (а.с. 46), у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває та за медичною допомогою не зверталася (а.с. 50), а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння, щире каяття. 
Обставиною, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено. 
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченої, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції визначеної ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу.
Обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.
Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_3 , підлягають стягненню у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 12479,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 53, 65, 66, 67, ч. 2 ст. 309 КК України, ст. 349, 369-374, 376 КПК України, суд – 

У Х В А Л И В:
Визнати винною  ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 35700 (тридцять п`ять тисяч сімсот) гривень. 
Запобіжний захід відносно  ОСОБА_3  до вступу вироку в законну силу не обирати. 
Стягнути з  ОСОБА_3  понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 12479,60 грн (дванадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень шістдесят копійок). 
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на тимчасово вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області № 148/3240/25 від 06.01.2026 – скасувати.
Речові докази: речовину рослинного походження зеленого кольору в трьох поліетиленових пакетах, які упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» QHY0186603 та речовину рослинного походження зеленого кольору в п`яти поліпропіленових мішках, які упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» QHY0186604 – знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Суддя: