ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
03.06.2026	Справа № 910/2198/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “НЕТПІК”
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄ БУТІК"
про стягнення 61 009,37 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “НЕТПІК” звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄ БУТІК" з вимогою про стягнення заборгованості за Договором про надання рекламних послуг №498 від 05.08.2024 року у сумі 61 009, 37 грн., з яких: основна заборгованість - 59 007,77 грн., інфляційні втрати - 1 308,06 грн., 3% річних - 693,54 грн.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.03.2026 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації сторонами процесуальних прав.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 10.03.2026 в електронному вигляді отримано ним в його електронному кабінеті 10.03.2026, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.
Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.08.2024 між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) укладено договір про надання рекламних послуг №498, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надати замовнику рекламні послуги, а останній оплатити їх в порядку та строки передбачені договором.
12.08.2025 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору, якою було погоджено, що, незважаючи на умови Договору щодо передоплати вартості послуг, оплата послуг наданих Виконавцем у лютому 2025 р. здійснюється Замовником у порядку постоплати протягом 7 (семи) робочих з дня отримання Замовником через електронне листування Сторін відповідного рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше, ніж до 01.10.2025 р. (включно), шляхом перерахування на банківський рахунок Виконавця, зазначений в Договорі або у виставленому рахунку, в розмірі 100% від суми, зазначеної у такому рахунку, виставленому позивачем.
Як встановлено матеріалами справи позивач надав відповідачу у лютому 2025 року послуг за договором на суму 59 007,77 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи актом надання послуг № А-ЦБТВ00274 від 28.02.2025.
Всупереч ст. 74 ГПК України доказів оплати відповідачем вартості одержаних послуг на вказану суму суду не надано.
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Отже, приймаючи до уваги, що відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо оплати фактично наданих послуг у лютому 2025 року на суму 59 007,77 грн. за договором не виконано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу є обґрунтованими.
Також за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 693,54 грн. 3% річних та 1 308,06 грн. інфляційних втрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 693,54 грн. 3% річних та 1 308,06 грн. інфляційних втрат, судом задовольняються вказані вимоги в межах поданого розрахунку, оскільки вказані розрахунки є вірними.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів не надав, стверджувань позивача не спростував.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄ БУТІК" (04071, місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 68, код 37025591) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НЕТПІК” (67840, Одеська обл., Одеський р-н, село Молодіжне, вулиця Квіткова, будинок 73, код 37184690) 59 007 (п`ятдесят дев`ять тисяч сім) грн. 77 коп. основного боргу, 693 (шістсот дев`яносто три) грн. 54 коп. 3% річних, 1 308 (одну тисячу триста вісім) грн. 06 коп. інфляційних втрат, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. судового збору.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак