ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/401/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.
розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу
за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до Житлово-будівельного кооперативу "Гірник 3", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 
про стягнення 68 003,14 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі – ЄСІКС) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу "Гірник 3" заборгованості у сумі 68003,14 грн, з яких: 61348,64 грн – основний борг, 5562,66 грн – пеня, 571,82 грн – 3% річних, 520,02 грн – інфляційні втрати.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн позивач просить покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, наданих позивачем у період з 01.05.2025 по 31.12.2025 за договором № 663 від 28.08.2002 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації.
У прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 05.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали.
Відповідач відзиву на позов не подав.
Про відкриття провадження у справі та можливість подання заяв по суті справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
На адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 05.02.2026 (поштове відправлення № R067096729453).
Відповідно до інформації на офіційному вебсайті оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" про трекінг поштового відправлення № R067096729453 із копією ухвали суду від 05.02.2026 зазначене поштове відправлення було повернуто відправникові за закінченням терміну зберігання.
За частиною третьою статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Згідно з частиною десятою статті 242 ГПК України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
За змістом статей 9, 14, 17 Закону України № 755-IV від 15.05.2003 (із змін. і доп.) "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.
Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Тобто офіційне місцезнаходження повідомляється особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.
Правила надання послуг поштового зв`язку визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (із змін і доп.) (далі - Правила).
Для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (п. 76 Правил).
Відтак повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу.
У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення "EMS" 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази відповідно до укладених угод (п. 101 Правил).
У разі неможливості вручення адресату (одержувачу) поштового відправлення, поштового переказу таке відправлення, переказ повертаються відправнику, крім випадків, якщо відправник під час оформлення поштового відправлення, поштового переказу визначив інший порядок розпорядження поштовим відправленням, поштовим переказом (п. 104 Правил).
За таких обставин суд доходить висновку, що неможливість вручення відправлення відповідачу є наслідком незабезпечення ним вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням, що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому таких поштових відправлень.
Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, а неподання ним до суду відзиву не можна визнати таким, що обумовлене поважними причинами.
Згідно з частиною дев`ятою статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною четвертою статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі – Кривбасводоканал, позивач) та Житлово-будівельним кооперативом "Гірник 3" (далі – абонент, відповідач) укладено договір № 663 від 28.08.2002 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації (далі – договір) (а.с. 12 - 13).
Згідно з пунктом 1.1 договору Кривбасводоканал зобов`язується забезпечити питною водою, а абонент прийняти та оплатити питну воду орієнтовно в об`ємі 5676 м3/рік, 473 м3/місяць, яка відповідає Держстандарту 2874-82 "Вода питна". Також Кривбасводоканал приймає від абонента за договором стічні води в об`ємі 5676 м3/рік, 473 м3/місяць.
Відповідно до пункту 2.1 договору вода подається Кривбасводоканалом абоненту за наявності приладів обліку води.
Пунктом 3.1 договору встановлено, що облік використаної води визначається за показниками повірених водолічильників, встановлених за рахунок абонента та узгоджених з Кривбасводоканалом. При виході їх із ладу облік води визначається по середньомісячній витраті за попередні два розрахункові місяці, до встановлення нового водолічильника.
У пункті 3.2 договору сторони погодили, що за відсутності приладів обліку відпуск води здійснюється за діючими нормами водоспоживання, затвердженими органами державної виконавчої влади або за контрольними замірами.
Відповідно до пунктів 3.3 - 3.4 договору фіксація показань водолічильника здійснюється представником Кривбасводоканалу спільно з представником абонента з оформленням актів у двох примірниках. У випадку неявки або необґрунтованої відмови представника абонента від підписання акта забору води, акт вважається дійсним, якщо він оформлений в односторонньому порядку представниками Кривбасводоканалу.
Згідно з пунктом 3.5 договору кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю відпущеної води.
Розрахунки за воду і стоки здійснюються абонентом грошовими коштами у триденний строк після отримання платіжних доручень (п. 4.1 договору).
За умовами пункту 4.2 договору за домовленістю сторін можливі інші форми оплати отриманих послуг, які не суперечать чинному законодавству України.
Тарифи на послуги водопостачання та водовідведення в період дії договору затверджені рішенням Криворізького виконкому від 01.06.2000 № 379 і можуть бути змінені відповідно до чинного законодавства України. Тарифи на момент укладення договору становлять за 1 м3 з ПДВ для населення: вода питна - 0,40 грн, стоки - 0,26 грн (п. 4.4 договору).
Пунктом 4.5 договору визначено, що у разі затвердження нових тарифів на послуги водопостачання та водовідведення Кривбасводоканал письмово повідомляє абонента згідно з чинним законодавством України без додаткового узгодження розмірів та терміну введення нових тарифів. Письмове повідомлення стає невід`ємною частиною цього договору та не потребує додаткового узгодження.
Згідно з пунктом 4.9 договору при несвоєчасній оплаті сум за договором абонент зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 0,5% від суми простроченого платежу за кожен несплачений день.
За умовами пункту 5.1 договору абонент зобов`язався забезпечити збір абонентної плати за відпущену воду та погоджений об`єм стічних вод з квартиронаймачів, орендарів та перераховувати на рахунок позивача.
У пунктах 8.1, 8.2 договору сторони погодили, що останній укладається строком до 31.12.2002 у частині надання послуг і набирає сили з 28.08.2002, а в частині проведення розрахунків за послуги - до повного здійснення розрахунків.
Договір може бути пролонгований за згодою сторін.
Розірвання договору за вимогою однієї із сторін дозволяється у разі письмового попередження іншої сторони за 3 місяці (п. 8.3 договору).
Доказів визнання недійсними або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.
При цьому позивач зазначає про те, що відповідач щороку листами заявляв про свою згоду на продовження дії договору.
На виконання умов договору позивач у період з травня по грудень 2025 року (далі - спірний період) надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в обсязі 1980 м3, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі послуг від: 30.05.2025, 30.06.2025, 31.07.2025, 29.08.2025, 30.09.2025, 31.10.2025, 28.11.2025, 30.12.2025 (а.с. 8 - 9).
На оплату наданих послуг позивач виставив відповідачу рахунки на загальну суму 62108,64 грн, а саме: № 22830/06/3н від 30.05.2025 на суму 7528,32 грн (дата отримання відповідачем – 11.06.2025); № 28199/06/3н від 30.06.2025 на суму 8155,68 грн (дата отримання відповідачем – 08.07.2025); № 33227/06/3н від 31.07.2025 на суму 7842,00 грн (дата отримання відповідачем – 07.08.2025); № 37197/06/3н від 29.08.2025 на суму 7528,32 грн (дата отримання відповідачем – 20.10.2025); № 42190/06/3н від 30.09.2025 на суму 7842,00 грн (дата отримання відповідачем – 14.10.2025); № 47284/06/3н від 30.10.2025 на суму 8155,68 грн (дата отримання відповідачем – 20.11.2025); № 52493/06/3н від 28.11.2025 на суму 7528,32 грн (дата отримання відповідачем – 04.12.2025); № 57625/06/3н від 29.12.2025 на суму 7528,32 грн (дата отримання відповідачем – 07.01.2026) (а.с. 18 - 21).
Факти отримання відповідачем рахунків у зазначені дати підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями реєстрів-попереджень (а.с. 22).
Зважаючи на пункт 4.1 договору та з урахуванням дат отримання рахунків, відповідач повинен оплатити вартість наданих йому послуг у травні 2025 року – не пізніше 14.06.2025; у червні 2025 року – не пізніше 11.07.2025; у липні 2025 року – не пізніше 10.08.2025; у серпні 2025 року – не пізніше 23.10.2025; у вересні 2025 року – не пізніше 17.10.2025; у жовтні 2025 року – не пізніше 23.11.2025; у листопаді 2025 року – не пізніше 07.12.2025; у грудні 2025 року – не пізніше 10.01.2026.
Відповідач свої зобов`язання з оплати наданих йому протягом спірного періоду послуг централізованого водопостачання та водовідведення виконав частково у сумі 760,00 грн, що підтверджується випискою з реєстрів платежів, що надійшли на розрахункові рахунки КП "Кривбасводоканал" від ЖБК "Гірник 3" (а.с. 11). Залишок несплаченої відповідачем суми за надані послуги становить 61348,64 грн (62108,64 - 760,00 грн = 61348,64), що і є причиною виникнення спору.
Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням сторонами своїх зобов`язань за договором у спірний період.
Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Факт прийняття відповідачем наданих позивачем у період з травня по грудень 2025 року послуг централізованого водопостачання та водовідведення підтверджується наявними у справі доказами.
За приписом частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з пунктом 4.1 договору строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг є таким, що настав.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).
На час ухвалення рішення відсутні докази погашення відповідачем заборгованості за надані послуги в сумі 61348,64 грн.
Тому позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 61348,64 грн є законними й обґрунтованими.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до частин першої, третьої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Заявлена позивачем до стягнення пеня в сумі 5562,66 грн розрахована за загальний період з 17.06.2025 по 26.01.2026 із заборгованості за рахунками на оплату, виставленими протягом спірного періоду, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України та з урахуванням часткової оплати на загальну суму 760,00 грн.
За результатом перевірки розрахунку, з урахуванням приписів статті 549 Цивільного кодексу України та меж позовних вимог правові підстави для зменшення заявленої до стягнення пені відсутні.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані нормами статті 625 Цивільного кодексу України.
Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у сумі 571,82 грн також розраховані за загальний період з 17.06.2025 по 26.01.2026 із заборгованості за рахунками на оплату, виставленими протягом спірного періоду та з урахуванням часткових оплат на загальну суму 760,00 грн.
За результатом перевірки розрахунку, з урахуванням меж позовних вимог правові підстави для зменшення заявлених до стягнення 3% річних відсутні.
Розрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат у загальній сумі 520,02 грн виконаний позивачем за загальний період з червня 2025 року по грудень 2025 року із заборгованості за рахунками на оплату, виставленими протягом спірного періоду та з урахуванням часткової оплати на загальну суму 760,00 грн.
Щодо порядку розрахунку інфляційних втрат суд зазначає таке.
Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).
У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.
Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.
Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
За результатом перерахунку та з урахуванням меж позовних вимог інфляційні втрати, розраховані із заборгованості за надані у травні 2025 року послуги, підлягають зменшенню із 156,97 грн до 98,64 грн (на 58,33 грн), з яких:
- 14,87 грн - із заборгованості в сумі 7433,32 грн за рах. № 22830/06/3н від 30.05.2025 з урахуванням індексу інфляції за липень 2025 року – 99,8%;
-14,68 грн - із заборгованості в сумі 7338,32 грн за рах. № 22830/06/3н від 30.05.2025 з урахуванням індексу інфляції за серпень 2025 року – 99,8%;
21,73 грн - із заборгованості в сумі 7243,32 грн за рах. № 22830/06/3н від 30.05.2025 з урахуванням індексу інфляції за вересень 2025 року – 100,3%;
64,33 грн - із заборгованості в сумі 7148,32 грн за рах. № 22830/06/3н від 30.05.2025 з урахуванням індексу інфляції за жовтень 2025 року – 100,9%;
28,21 грн - із заборгованості в сумі 7053,32 грн за рах. № 22830/06/3н від 30.05.2025 з урахуванням індексу інфляції за листопад 2025 року – 100,4%;
13,92 грн - із заборгованості в сумі 6958,32 грн за рах. № 22830/06/3н від 30.05.2025 з урахуванням індексу інфляції за грудень 2025 року – 100,2%.
Перевіркою розрахунку інфляційних втрат із заборгованості за іншими рахунками судом помилок не виявлено. Відтак заявлені до стягнення інфляційні втрати підлягають зменшенню до 461,69 грн (520,02 - 58,33 = 461,69).
Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 67944,81 грн, з яких: 61348,64 грн – основний борг, 5562,66 грн – пеня, 571,82 грн – 3% річних, 461,69 грн – інфляційні втрати.
Відповідно до частини першої статті 129 ГПК України на відповідача покладається судовий збір у сумі 2660,12 грн (67944,81х2662,40/68003,14 = 2660,12) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до Житлово-будівельного кооперативу "Гірник 3" про стягнення заборгованості у сумі 68003,14 грн, з яких: 61348,64 грн – основний борг, 5562,66 грн – пеня, 571,82 грн – 3% річних, 520,02 грн – інфляційні втрати - задовольнити частково.
Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Гірник 3" (50047, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 23 Лютого (Сергія Колачевського), буд. 132; ідентифікаційний код 23025557) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дудаєва Джохара, буд. 6А; ідентифікаційний код 03341316) основний борг у сумі 61348,64 грн, пеню в сумі 5562,66 грн, 3% річних у сумі 571,82 грн, інфляційні втрати в сумі 461,69 грн, судовий збір у сумі 2660,12 грн.
У решті позову – відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 01.05.2026.

Суддя І.І. Колісник