ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5947/26 Справа № 179/1234/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Дніпро 

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Пищиди М.М.
суддів – Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.
за участю секретаря судового засідання – Літвінова І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТАМА» на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТАМА» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТАМА» про розірвання договору оренди земельної ділянки.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що позивач є власником земельної ділянки площею 5,327 га, кадастровий номер 1222381100:01:001:0443.
10.09.2014 року між позивачем та ТОВ «ІНТАМА» (до реорганізації - СФГ «Бондарево», ТОВ «Бондарево») був укладений договір оренди земельної ділянки. Термін дії договору - 49 років.
На протязі всього строку дії відповідач допустив порушення умов договору в частині повноти виплати орендної плати.
В порушення діючого законодавства та умов договору, починаючи з моменту укладення договору і до моменту пред`явлення позову відповідач допустив систематичну виплату орендної плати в розмірі меншому, ніж передбачено Законом України «Про оренду землі» та договором оренди - без урахування індексу інфляції, що порушує майнові права та законні інтереси позивача як орендодавця.
Враховуючи зазначене, позивач просив суд Договір оренди земельної ділянки, укладений 10 вересня 2014 року між ОСОБА_1 і ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БОНДАРЕВО», правонаступник ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТАМА» ідентифікаційний код 20240580, номер запису про інше речове право 7875233 — розірвати. Вирішити питання стосовно судових витрат.
Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТАМА» про розірвання договору оренди земельної ділянки – задоволено.
Договір оренди земельної ділянки, укладений 10 вересня 2014 року між ОСОБА_1 і ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БОНДАРЕВО», правонаступник ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТАМА» ідентифікаційний код 20240580, номер запису про інше речове право 7875233 – розірвано.
Стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТАМА», на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ «ІНТАМА» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Бондарево», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТАМА» укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,327 га, кадастровий номер 1222381100:01:001:0443, що розташована на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, строком на 49 років починаючи з дати його державної реєстрації – 13.12.2007 (а. с. 82-84).
Згідно п. 2.2 договору оренди та додатку № 1 до договору (форма та розрахунки орендної плати), відповідач зобов`язаний проводити виплату орендної плати в грошовій формі з 1 січня по 31 грудня щороку в розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічної індексації за кожен календарний рік терміну дії договору.
Прибутковий податок з орендної плати складає – 15 % від суми орендної плати за кожен календарний рік терміну договору.
Згідно видаткових касових ордерів ТОВ «Бондарево», ТОВ «ІНТАМА»:
-24.12.2014 року виплачено позивачеві орендну плату на загальну суму 4 202,46 грн. (а. с. 86);
-15.12.2015 року, 30.12.2015 року виплачено позивачеві орендну плату на загальну суму 7 202,46 грн. (а. с. 86-87);
-22.07.2016 року, 26.11.2016 року виплачено позивачеві орендну плату на загальну суму 13 000 грн. (а. с. 87-88);
-20.07.2018 року, 26.10.2018, 28.12.2018 року виплачено позивачеві орендну плату на загальну суму 58 000 грн. (а. с. 89-90);
-11.01.2019 року, 07.03.2019 року виплачено позивачеві орендну плату на загальну суму 45 000 грн. (а. с. 90-91);
Згідно платіжних інструкцій ТОВ «ІНТАМА»:
-20.12.2022 року виплачено позивачеві орендну плату на суму 5 312 грн. 60 коп. (а. с. 91);
-26.12.2023 року виплачено позивачеві орендну плату на суму 5 312 грн. 60 коп. (а. с. 92);
-12.12.2024 року виплачено позивачеві орендну плату на суму 5 340 грн. 57 коп. (а. с. 92).

Згідно платіжних інструкцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК:
-16.04.2019 року ТОВ «ІНТАМА» виплачено позивачеві орендну плату на суму 3 200 грн. за 2019 рік (а. с. 128);
-06.05.2019 року ТОВ «ІНТАМА» виплачено позивачеві орендну плату на суму 7 640 грн. за 2019 рік (а. с. 129);
-15.07.2021 року ТОВ «ІНТАМА» виплачено позивачеві орендну плату на суму 5 312 грн. 40 коп. за 2021 рік (а. с. 133).
Задовольняючи позов про розірвання договору оренди земельний ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконував умови договору оренди, а саме систематично не в повному обсязі сплачував орендну плату, що згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України є підставою для розірвання за рішенням суду договору оренди земельної ділянки.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 виснувала, що у разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначено умовами договору оренди землі, тобто коли орендар допустив недоплату орендної плати й таке порушення умов договору є істотним, тоді застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України.
Тобто якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
У випадку неістотної недоплати орендної плати (чи встановлення неістотності такого порушення судом) ефективним та пропорційним буде такий спосіб захисту, як стягнення заборгованості з орендної плати.
Порушення договору на предмет істотності суд оцінює винятково за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору.
У кожному конкретному випадку істотність порушення договору потрібно оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон визначає за допомогою іншої оціночної категорії - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала під час укладення договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданих цим порушенням втрат, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Йдеться не лише про грошовий вираз зазначених втрат, зокрема й збитків, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданих порушенням договору втрат із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення.
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2021 року у справі № 910/2861/18 та від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, у яких зазначено, що для застосування частини другої статті 651 ЦК України суд має встановити не лише факт порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно істотною є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати.
Розірвання договору як санкція має бути максимально збалансованим і відповідати тяжкості допущеного порушення. Вирішальне значення для застосування зазначеного припису закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення має вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 199/3846/19).
Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач сплачував орендну плату у меншому розмірі, чим передбачено умовами договору. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про систематичні порушення умов договору оренди землі, що є підставою для його розірвання.
Як вбачається з матеріалів справи 24.12.2014 року виплачено позивачеві орендну плату на загальну суму 4 202,46 грн. ; -15.12.2015 року, 30.12.2015 року виплачено позивачеві орендну плату на загальну суму 7 202,46 грн. ; 22.07.2016 року, 26.11.2016 року виплачено позивачеві орендну плату на загальну суму 13 000 грн. ; 20.07.2018 року, 26.10.2018, 28.12.2018 року виплачено позивачеві орендну плату на загальну суму 58 000 грн. ; 11.01.2019 року, 07.03.2019 року виплачено позивачеві орендну плату на загальну суму 45 000 грн. ;
Згідно платіжних інструкцій ТОВ «ІНТАМА»: 20.12.2022 року виплачено позивачеві орендну плату на суму 5 312 грн. 60 коп. ; 26.12.2023 року виплачено позивачеві орендну плату на суму 5 312 грн. 60 коп. ; 12.12.2024 року виплачено позивачеві орендну плату на суму 5 340 грн. 57 коп. 
Згідно платіжних інструкцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК: 16.04.2019 року ТОВ «ІНТАМА» виплачено позивачеві орендну плату на суму 3 200 грн. за 2019 рік ; 06.05.2019 року ТОВ «ІНТАМА» виплачено позивачеві орендну плату на суму 7 640 грн. за 2019 рік ; 15.07.2021 року ТОВ «ІНТАМА» виплачено позивачеві орендну плату на суму 5 312 грн. 40 коп. за 2021 рік 
Разом з тим, за п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата орендної плати.
Положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.
Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2023 року у справі №551/543/20.
Зазначені розміри недоплаченої відповідачем орендної плати, на переконання колегії суддів, є незначними та внаслідок недоплати орендної плати орендодавець не був значною мірою позбавлений того, на що розраховував. Жодних доказів на спростування даного висновку позивачем не надано.
Позиція сторін свідчить про те, що вони не дійшли згоди щодо порядку обрахунку розміру орендної плати з урахуванням індексації, тобто умисної недоплати орендної плати з боку відповідача позивачем не доведено.
Таким чином, зважаючи на те, що часткова несплата відповідачем орендної плати у 2014-2024 роках не призвела до істотного порушення умов укладеного між сторонами договору, колегія суддів не вбачає підстав для розірвання договору оренди землі.
Слід також зазначити, що у даній справі ефективним захистом прав позивача є звернення до відповідача з позовом про стягнення заборгованості – по орендній платі.
Таким чином апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ІНТАМА» підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого останнім судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн .
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, –

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТАМА» — задовольнити.
Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2026 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТАМА» про розірвання договору оренди земельної ділянки — відмовити
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТАМА» судовий збір у розмірі 1816,80 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені “24” червня 2026 року.
Повний текст постанови складено “25” червня 2026 року.

Головуючий:

Судді: