ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
02.06.2026	Справа № 910/1744/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участю секретаря судового засідання Вілінської О.О., розглянувши матеріали справи
за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (пл. Франка Івана, 5, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 40538421)
до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Промінвестбанк" (вул. Малопідвальна, 8, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 00039002)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 21708016)
про стягнення 211 828,06 грн та зобов`язання вчинити дії

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання; 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Промінвестбанк" про стягнення заборгованості у розмірі 211 828,06 грн та зобов`язання вчинити дії.
В обгрунтування позову Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" зазначає, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2025, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 та постановою Верховного Суду від 25.11.2025 у справі №910/12661/24, позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" задоволено частково; зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" включити шляхом внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" кредиторські вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" загальною сумою 157 941 грн. 48 коп.
З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК" із заявою від 01.07.2025 №4/05.3/6574 про визнання вимог кредитора. Зазначеною заявою Позивач просив задовольнити поточні кредиторські вимоги сумою 211 828,06 грн. (сума складається з заборгованості за послуги з постачання теплової енергії до нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, просп. Валерія Лобановського, 14, за період з 01.01.2023 по 30.11.2023 (особовий рахунок № НОМЕР_2) в розмірі 211 174,05 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії за період з І кварталу по IV квартал 2023 року (особовий рахунок № НОМЕР_2) в розмірі 590,21 грн.; заборгованість по внесках за обслуговування вузла комерційного обліку послуги з централізованого опалення з І кварталу по II квартал 2023 року (особовий рахунок № НОМЕР_2) в розмірі 63,80 грн.), шляхом сплати на вказані в заяві банківські рахунки.
Також вказаною заявою, Позивач повідомив, що з огляду на арифметичну помилку при розрахунку загальної суми позовних вимог у справі №910/12661/24, судом прийнято рішення, яким зобов`язано Відповідача внести до реєстру акцептованих вимог конкурсні кредиторські вимоги сумою 157 941,48 грн. замість вірної суми в розмірі 194 348,37 грн.
У відповідь на заяву від 01.07.2025 №4/05.3/6574 Відповідач надіслав на адресу Позивача лист №2013/08 від 01.12.2025, яким повідомив, що вимоги Позивача були акцептовані банком та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Промінвестбанк" у сумі 159 234,84 грн., які підлягають задоволенню у 8 чергу.
Враховуючи відсутність добровільної сплати поточної кредиторської заборгованості сумою 211 828,06 грн. з боку Відповідача та невключення до реєстру акцептованих вимог кредиторів конкурсних вимог у розмірі 36 406,89 грн. (різниця між фактичною сумою конкурсних вимог у розмірі 194 348,37 грн. та сумою яку суд визначив у резолютивній частині рішення у розмірі 157 941,48 грн.), Позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.03.2026.
16.03.2026 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши на недоведеність позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго". Крім того, відповідач зауважив, що включенню до реєстру вимог кредиторів підлягають ті вимоги, які існували станом на дату запровадження у банку ліквідації.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 відкладено розгляд справи на 14.04.2026.
24.03.2026 через систему "Електронний суд" від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надійшли письмові пояснення по справі.
26.03.2026 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
14.04.2026 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 05.05.2026.
30.04.2026 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 02.06.2026.
В підсистемі «Електронний суд» відповідачем сформовано 02.06.2026 додаткові пояснення.
В судовому засіданні 02.06.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги, представники відповідача та третьої особи заперечили проти задоволення позовних вимог. 
У судовому засіданні 02.06.2026 було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.02.2022 № 130 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» строком на три роки з 25.02.2022 до 24.02.2025 включно. 
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Караченцева Артема Юрійовича строком на три роки з 25.02.2022 до 24.02.2025 включно. 
Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1162 від 18.11.2024 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» строк управління майном (активами) ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» та задоволення вимог його кредиторів продовжено на строк дії воєнного стану в Україні та 6 місяців з дати його припинення чи скасування у зв`язку з виникненням обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів. Також Рішенням № 1162 продовжено визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», делеговані провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Караченцеву А.Ю. до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. 
15.10.2024 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Промінвестбанк» (далі - Відповідач), у якому просило зобов`язати Відповідача включити шляхом внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів кредиторські вимоги Позивача на загальну суму 369 769,54 грн. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2025, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 та постановою Верховного Суду від 25.11.2025 у справі №910/12661/24, позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» задоволено частково; зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» включити шляхом внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кредиторські вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» загальною сумою 157 941 грн. 48 коп. В частині позовних вимог сумою 211 828,06 грн. у позові відмовлено з тих підстав, що зазначена заборгованість виникла після початку ліквідації банку (поточні вимоги), а тому належним способом захисту щодо зазначеної суми заборгованості є звернення з позовом про стягнення заборгованості (сторінка 14 рішення Господарського суду м. Києва від 15.01.2025 у справі №910/12661/24).
З метою досудового врегулювання спору Позивач, посилаючись на правову позицію викладену в вищевказаному рішенні суду, звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» із заявою від 01.07.2025 №4/05.3/6574 про визнання вимог кредитора. 
Зазначеною заявою Позивач просив задовольнити поточні кредиторські вимоги сумою 211 828,06 грн. (сума складається з заборгованості за послуги з постачання теплової енергії до нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, просп. Валерія Лобановського, 14, за період з 01.01.2023 по 30.11.2023 (особовий рахунок № НОМЕР_2) в розмірі 211 174,05 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії за період з І кварталу по IV квартал 2023 року (особовий рахунок № НОМЕР_2) в розмірі 590,21 грн.; заборгованість по внесках за обслуговування вузла комерційного обліку послуги з централізованого опалення з І кварталу по II квартал*5о23 року (особовий рахунок № НОМЕР_2) в розмірі 63,80 грн.), шляхом сплати на вказані в заяві банківські рахунки. 
Також вказаною заявою, Позивач повідомив, що з огляду на арифметичну помилку при розрахунку загальної суми позовних вимог у справі №910/12661/24, судом прийнято рішення, яким зобов`язано Відповідача внести до реєстру акцептованих вимог конкурсні кредиторські вимоги сумою 157 941,48 грн. замість вірної суми в розмірі 194 348,37 грн. 
У відповідь на заяву від 01.07.2025 №4/05.3/6574 Відповідач надіслав на адресу Позивача лист №2013/08 від 01.12.2025, яким повідомив, що вимоги Позивача були акцептовані банком та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Промінвестбанк» у сумі 159 234,84 грн., які підлягають задоволенню у 8 чергу. 
Враховуючи відсутність добровільної сплати поточної кредиторської заборгованості сумою 211 828,06 грн. з боку Відповідача та невключення до реєстру акцептованих вимог кредиторів конкурсних вимог у розмірі 36 406,89 грн. (різниця між фактичною сумою конкурсних вимог у розмірі 194 348,37 грн. та сумою яку суд визначив у резолютивній частині рішення у розмірі 157 941,48 грн.), Позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду. 
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня початку процедури ліквідації банку: - припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку; - банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; - строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.
Відповідно до частин 1, 3 статті 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Усі або частина повноважень Фонду, визначених цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду, крім організації реалізації майна банку, що ліквідується, та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), зазначеними у частинах п`ятій та десятій статті 52 цього Закону. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає межі повноважень кожної з них.
Статтею 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено повноваження Фонду під час здійснення ліквідації банку. Так, згідно з частиною 1 наведеної статті Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.
Процедура заявлення вимог кредиторів до банку, що ліквідується, передбачена частиною 1 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з якою Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.
Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").
Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.
Згідно з ч. 8 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.
У п. 1 розділу ІІ Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції від 21.08.2017 №3711, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2017 за №1104/30972 (надалі - Положення), кредиторські вимоги заявляються кредиторами банку, що ліквідується, виключно в письмовій формі шляхом:
направлення письмової заяви до Фонду або через відділення поштового зв`язку за адресою, вказаною в оголошенні про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складання реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду;
подання письмової заяви безпосередньо за місцезнаходженням банку/відокремленого підрозділу банку (відділення, філії, представництва).
Примірна форма письмової заяви кредитора наведена в додатку 1 до цього Положення. У письмовій заяві кредитора в обов`язковому порядку зазначаються реквізити кредитора як отримувача коштів (його поточний рахунок та код, найменування та код його банку).
Якщо повноваження Фонду як ліквідатора банку здійснюються Фондом безпосередньо, до письмової вимоги кредитора прирівнюються рішення виконавчої дирекції Фонду про затвердження реєстрів відшкодувань вкладникам для здійснення виплат, внесення змін і доповнень до них.
Згідно з п. 4 розділу ІІ Положення кредиторські вимоги можуть заявлятись кредиторами банку як з визначенням обсягу (суми) кредиторських вимог, так і без визначення такого обсягу (суми).
У п. 1 розділу ІІІ Порядку визначено, що визначення суми вимог кожного кредитора відбувається у такому порядку:
1) відповідальний структурний підрозділ Фонду або уповноважена особа Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів на підставі поданих кредиторами заяв, первинних документів, що є в розпорядженні банку, та відповідно до даних балансу банку, до якого включає: вимоги кредиторів у національній валюті в розмірі, який існував станом на кінець дня, що передує дню початку процедури ліквідації Фондом банку; вимоги кредиторів, заявлені в іноземній валюті, перераховані у національну валюту в сумі, визначеній за офіційним курсом, встановленим Національним банком України станом на кінець дня, що передує дню початку процедури ліквідації Фондом банку;
2) якщо в наданій письмовій заяві кредитором не визначено обсяг (суму) кредиторських вимог до банку, такий обсяг (сума) визначається відповідальним структурним підрозділом Фонду або уповноваженою особою Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) на підставі первинних документів та залишків на рахунках такого кредитора станом на кінець дня, що передує дню початку процедури ліквідації Фондом банку. При цьому для визначення вимог такого кредитора не враховуються його вимоги у межах гарантованої Фондом суми відшкодування коштів за вкладами, які підлягають відшкодуванню Фондом;
3) з метою підтвердження обсягу (суми) кредиторських вимог кредитором також можуть надаватись копії правочинів (у тому числі договорів) або копії первинних документів (підписані сторонами акти виконаних робіт, платіжні доручення, касові документи тощо), які є підставою підтвердження кредиторських вимог такого кредитора фактичними даними;
4) у разі якщо заявлені кредитором кредиторські вимоги не підтверджені фактичними даними, що є в розпорядженні банку, банк може додатково запросити у заявника кредиторських вимог копії первинних документів, що можуть бути підставою підтвердження кредиторських вимог такого кредитора.
У разі відмови заявника кредиторських вимог від надання копій первинних документів, які можуть бути підставою підтвердження кредиторських вимог, такі вимоги відхиляються, про що письмово повідомляється заявник кредиторських вимог.
Згідно з п. 2 розділу IV Порядку реєстр акцептованих вимог кредиторів повинен містити відомості про кожного кредитора, розмір (суму) його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.
Відповідно до п. 3 розділу IV Порядку внесення інформації до форми реєстру акцептованих вимог кредиторів здійснюється відповідно до наданої кредитором письмової заяви та додаткових документів, що підтверджують фактичні дані заявлених кредиторських вимог.
Згідно з п. 4 розділу IV Порядку на підставі визнаних і включених до реєстру акцептованих вимог кредиторів визначається загальна сума вимог у межах кожної окремої черги, яка вноситься у відповідний рядок наприкінці реєстру акцептованих вимог кредиторів.
Відповідно до п. 1 розділу V Порядку реєстр акцептованих вимог кредиторів подається уповноваженою особою Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) до Фонду для затвердження на пронумерованих, прошнурованих (прошитих) аркушах та засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) і відбитком печатки банку (у разі її використання).
Відповідно до п. 6 розділу V Порядку інформація про акцептування вимог кредиторів розміщується на сайті банку, що ліквідується, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.
Згідно з п. 1 розділу VII Положення підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є:
1) рішення суду, яке набрало законної сили (у тому числі рішення судів, які набрали законної сили після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторів, визначеного статтею 49 Закону), за яким, зокрема, виникають:
зобов`язання банку перед кредиторами, що виникли до дня початку процедури ліквідації;
кредиторські вимоги вкладників у частині, що перевищує суму відшкодування, виплачену Фондом, розмір якої визначено відповідно до вимог статті 26 Закону. Такі вимоги включаються до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню в черговості відповідно до статті 52 Закону;
зобов`язання банку, які, крім вимог вкладника понад гарантовану суму відшкодування по вкладу, включаючи відсотки, які нараховані станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, включають також суми зобов`язань банку понад суму, нараховану на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (зокрема, штрафні санкції у вигляді штрафів, пені або індексу інфляції за кількість днів прострочення зобов`язань). Такі вимоги підлягають включенню до сьомої черги задоволення вимог кредиторів, а саме: вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку;
зобов`язання банку, що ліквідується, за зверненням довірителів фондів фінансування будівництва (далі - ФФБ), або фондів операцій з нерухомістю (далі - ФОН), або відповідного органу, що здійснює нагляд та регулювання діяльності управителя, у зв`язку з порушенням управителем законодавства про фінансові послуги про ФФБ або ФОН, який може передаватися в управління іншій фінансовій установі, що відповідає вимогам законодавства, відповідно до Порядку передачі фонду фінансування будівництва або фонду операцій з нерухомістю в управління іншій фінансовій установі за рішенням суду, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 08 грудня 2020 року № 754, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 лютого 2021 року за № 147/35769. Банк, що ліквідується, включає такі вимоги до сьомої черги вимог кредиторів;
2) свідоцтво про право на спадщину / рішення суду, яке набрало законної сили, за вимогами:
кредиторів-спадкодавців, які визнані Фондом в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженою особою Фонду на ліквідацію (у разі делегування їй відповідних повноважень) та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів;
кредиторів-спадкодавців, які не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, - у разі, якщо спадщина була відкрита до початку або під час періоду приймання Фондом вимог кредиторів, а строк для прийняття спадщини у період приймання Фондом вимог кредиторів не минув.
Підставою для звернення спадкоємців кредитора щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів є оригінал чи засвідчена нотаріально або органами, що мають право засвідчувати такі документи згідно з вимогами законодавства України, копія свідоцтва про право на спадщину.
У разі звернення спадкоємців кредитора, який не включений до реєстру акцептованих вимог кредиторів, визначення суми вимог та віднесення вимог до певної черги для цілей внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів здійснюється у порядку, визначеному розділом ІІІ цього Положення, протягом 90 днів з дня звернення, але не довше граничного строку ліквідації банку;
3) у разі припинення кредитора - юридичної особи - за його вимогами, включеними до реєстру акцептованих вимог кредиторів:
надані правонаступниками документи, що відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво;
витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що містить відомості про припинення юридичної особи / фізичної особи - підприємця (кредитора) та інформацію про відсутність відомостей про його правонаступників;
4) письмова відмова кредитора від вимог;
5) клопотання Фонду в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженої особи Фонду на ліквідацію (у разі делегування їй відповідних повноважень) про виправлення помилки, допущеної Фондом в особі відповідного структурного підрозділу Фонду чи уповноваженою особою Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) під час акцептування вимог кредиторів;
6) клопотання Фонду в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженої особи Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) про збільшення/зменшення вимог кредитора відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду, що виникли під час проведення ліквідації, які отримані від Фонду на підставі заяви про задоволення додаткових вимог;
7) договір уступки права вимоги (договір купівлі-продажу, дарування тощо), засвідчений нотаріально (у випадках, якщо таке засвідчення вимагається законодавством України). Такі зміни вносяться до реєстру акцептованих вимог кредиторів виключно в межах черги, до якої було включено вимогу, яку уступлено, та у сумі, що не перевищує суму (залишок суми) вимог, яку акцептовано первинному кредитору;
8) зняття накладеного за рішенням суду арешту з рахунку;
9) виконання зобов`язання перед цим банком, щодо якого вклад, розміщений у такому банку, використовувався як засіб забезпечення його виконання;
10) заміна кредитора у зобов`язанні банку внаслідок:
виконання обов`язку банку поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);
виконання обов`язку банку третьою особою.
Такі зміни вносяться до реєстру акцептованих вимог кредиторів після надання банку доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні банку лише у разі, якщо до пред`явлення банку вимоги новим кредитором вимогу первісного кредитора за зобов`язанням банку не задоволено, виключно в межах черги, до якої було включено вимогу первісного кредитора, та у сумі, що не перевищує суму (залишок суми) вимоги за зобов`язанням банку, яку акцептовано первісному кредитору;
11) пред`явлення кредиторських вимог контролюючими органами за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів, що виникли під час проведення ліквідації банку;
12) закон, на підставі якого, зокрема відбувається заміна кредитора у зобов`язанні;
13) застосування наслідків нікчемності правочинів на підставі статті 38 Закону;
14) витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про реєстрацію відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та письмове повідомлення, направлене відповідно до частини третьої статті 32 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" усім особам, які повинні виконати вимоги за відповідним правом грошової вимоги боржника, яке є предметом забезпечувального обтяження. Такі зміни вносяться до реєстру акцептованих вимог кредиторів виключно в сумі, що не перевищує суму (залишок суми) вимог, яку акцептовано первинному кредитору.
Внесення змін до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється на підставі заяви кредитора про кредиторські вимоги до банку, додатком до якої в обов`язковому порядку має бути копія рішення суду, належним чином засвідчена, з відміткою суду про дату набрання рішенням суду законної сили.
Підставою для звернення щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів є оригінал виконавчого листа, що надсилається до уповноваженої особи Фонду відповідно до вимог частини четвертої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із закінченням виконавчого провадження на підставі прийнятого Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. Заміна кредитора у зобов`язанні банку не змінює черговості задоволення акцептованих вимог кредиторів, визначених статтею 52 Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
У ч. 2 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що оплата витрат банку, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації, у тому числі витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку (управлінням майном (активами), продажем майна (активів) та іншими витратами), проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого Фондом. До таких витрат, зокрема, належать: 1) витрати на опублікування оголошення про ліквідацію банку, відкликання банківської ліцензії та інформації про продаж майна (активів) банку; 2) витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку; 3) витрати на проведення оцінки та продажу майна (активів) банку; 4) витрати на проведення аудиту; 5) витрати на оплату послуг осіб, залучених Фондом для забезпечення здійснення покладених на Фонд повноважень; 6) витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку; 7) витрати Фонду, пов`язані з здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.
Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, зазначив, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.
Визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність (абзаци тринадцятий, чотирнадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційною скаргою щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 26 Закону №1404-VIII (щодо забезпечення державою виконання судового рішення) від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019).
Конституційний Суд України зазначив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин сьомої, дев`ятої, пункту 2 частини шістнадцятої статті 236-8 Кримінально-процесуального кодексу України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009).
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження".
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (частина перша, пункт 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Отже, статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" законодавець урегулював, що примусове виконання рішень уповноваженими цим Законом органами та особами здійснюється у межах повноважень та у спосіб, що визначені, зокрема, Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Одним з таких актів є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який установлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати ФГВФО відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між ФГВФО, банками, НБУ, визначає повноваження та функції ФГВФО щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (стаття 1 цього Закону).
Відповідно до пункту 8 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що йому не суперечить.
Тобто у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, зобов`язань перед його кредиторами, приписи Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними відносно приписів інших нормативних актів, що регулюють відповідні правовідносини. Подібна правова позиція щодо пріоритетності норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відносно інших законодавчих актів України під час розгляду спору в правовідносинах з банком була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 13 березня 2018 року у справі № 910/23398/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 127/10129/17, від 23 січня 2019 року у справі № 761/2512/18, від 09 лютого 2021 року у справі № 381/622/17.
ФГВФО безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі ФГВФО з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, такі повноваження: реалізує повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі НБУ.
Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011 щодо застосування приписів пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" зробила висновок, що вказана правова норма має застосовуватися імперативно щодо всіх конкурсних вимог кредиторів неплатоспроможного банку, оскільки Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає спеціальні процедури задоволення конкурсних вимог неплатоспроможного банку у відповідній черговості.
Разом з тим, якщо існують судові рішення, які набрали законної сили, щодо зобов`язання до вчинення ліквідатором банку певних дій з погашення вимог, які виникли як поточні в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку, і такий ліквідатор відмовляється в добровільному порядку виконати такі рішення, стягувач не може бути позбавлений конституційного права на виконання судового рішення. З огляду на таке повернення державним виконавцем без прийняття до виконання виконавчого документа стягувачу буде незаконним.
Як вбачається з вище наведених норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції від 21.08.2017 №3711, до реєстру вимог кредиторів банку, що ліквідується, включають лише конкурсні вимоги кредиторів, тобто ті, які існували на дату запровадження у банку ліквідації.
Це також узгоджується із тим, що вимоги кредиторів заявляються у чітко встановлений строк після оголошення про запровадження у банку ліквідації, тоді як поточні вимоги, пов`язані з ліквідацією (наприклад, зобов`язання щодо оплати за поставлену теплову енергію для потреб опалення належного банку майна, які виникли вже в процесі ліквідації) можуть виникнути через тривалий час після запровадження у банку ліквідації (в тому числі і через декілька років).
Таким чином, належним способом захисту кредитора банку, що знаходиться в ліквідації, у тому випадку, якщо його вимоги є конкурсними, є подання позову про зобов`язання включити його кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів банку; а в тому випадку, якщо його кредиторські вимоги є поточними, належним способом захисту є подання позову про стягнення з банку заборгованості.
Наведене узгоджується з нормами Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції від 21.08.2017 №3711, а також правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011.
У зв`язку із змінами законодавства у сфері надання житлово-комунальних послуг, з 01.11.2021 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» надає послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води відповідно до Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води» (далі - Правила 1182), постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Правила №830). 
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції № 1060-ІХ від 03.12.2020 року, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. 
Згідно з ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга бторона не може запропонувати свої умови договору. 
Судом встановлено, Позивач, враховуючи вимогу Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оприлюднив на своєму офіційному сайті тексти типових індивідуальних договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, що є публічними договорами приєднання за посиланням: https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovom-z-kp- kууіvtерlоеn/. 
Індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, автоматично вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (https://kte.kmda.gov.ua), споживачі (співвласники багатоквартирного будинку) не прийняли рішення про вибір іншої моделі договірних відносин (колективний споживач, колективний договір або індивідуальний договір з обслуговуванням будинкових систем) та не уклали відповідний договір з КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». 
Отже, Позивач набув функцій виконавця послуг з постачання теплової енергії та гарячої води після сплину 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційцому веб-сайті КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», тобто з 01.11.2021, чим і спростовуються доводи відповідача. 
Судом встановлено, враховуючи те, що Відповідач є власником нежитлових приміщень № 104, №105, №106- офіс, (літ. А), загальною площею 265,40 м2 в будинку № 14 по вулиці Лобановського в місті Києві, який підключений до внутрішньо-будинкової системи теплопостачання (індивідуального теплового пункту) та у встановленому законодавством порядку не відмовлявся від отримання послуг з постачання теплової енергії, він є споживачем послуги з постачання теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який є договором приєднання.
У свою чергу, Позивач у період з 01.11.2021 по 30.11.2023 надавав послуги з постачання теплової енергії на потреби опалення до нежитлових приміщень Відповідача за адресою: м. Київ, вул. Лобановського, 14, що підтверджується корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон, актів про готовність вузла комерційного обліку Споживача до роботи, звітів про споживання тепла та документу (2021 - 2024 рр.), копії яких наявні в матеріалах справи. 
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року№ 2189-VIII, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. 
Нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії для споживачів в місті Києві проводиться із застосуванням тарифів, затверджених Розпорядженнями КМДА та КМВА. 
Починаючи з 01.11.2021 порядок розподілу та визначення обсягів теплової енергії для житлових та нежитлових приміщень у житлових будинках здійснюється відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика) із змінами згідно з наказом Міністерства від 28 грудня 2021 року № 358.
Обсяг спожитої послуги з постачання теплової енергії визначається згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» відповідно Методики і складається з:
- обсягу теплової енергії на опалення приміщення;
- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку, функціонування будинкових систем опалення будівлі/будинку. 
Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від листопада 2021 року починаючи з нарахувань за жовтень 2021 року КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює перерахунок розміру нарахувань за теплову енергію, послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води споживачам (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу з урахуванням коефіцієнта перерахунку. 
На підтвердження правомірності та обґрунтованості проведених нарахувань за надані послуги з постачання теплової енергії по особовому рахунку № НОМЕР_2, Позивач надав до матеріалів справи розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, деталізовану інформацію про коригування нарахувань за послугу з постачання теплової енергії, акти надання послуг з постачання теплової енергії, рахунок на оплату послуг з постачання теплової енергії. 
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-УШ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, та не звільняється від оплати отриманих ним послуг до укладення відповідного договору. 
Строк оплати за такими договорами встановлений п. 34 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022), а саме: споживач здійснює оплату за договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. 
При цьому, судом встановлено, Відповідач жодним чином не сплачував вартість послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.01.2023 - 30.06.2023 у розмірі 211 174,05 грн. 
Доказів оплати суми у розмірі 211 174,05 грн, матеріали справи не містять.
Окрім цього, положеннями п. 11 ч. 1 ст. 1, ч. 5 ст. 13 Закону України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ, Правил 830 та Правил 1182, визначено, що споживачем щомісяця однією сумою вноситься виконавцю комунальної послуги плата за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України, і яка є платежем, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат, пов`язаних з укладенням договору, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонента за індивідуальним договором (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води). 
На підставі зазначених нормативних актів КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» нараховано Відповідачу з 01.01.2023 - 31.05.2023 плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії у розмірі 590,21 грн. (особовий рахунок № НОМЕР_2).
Доказів оплати суми у розмірі 590,21 грн, матеріали справи не містять.
Також відповідно до ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оператори зовнішніх інженерних мереж зобов`язані формувати і підтримувати в наявності обмінний фонд вузлів комерційного обліку. Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розміри внесків для споживачів комунальних послуг та власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, встановлюються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад для споживачів комунальних послуг відповідної територіальної громади. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.12.2019 № 2244 у відповідності до ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено внески за обслуговування КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» вузлів комерційного обліку комунальних послуг, а саме вузлів комерційного обліку послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води.
На підставі зазначених нормативних актів КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» нараховано Відповідачу 22.08.2023 внески за обслуговування вузла комерційного обліку послуги з централізованого опалення у розмірі 63,80 грн, (особовий рахунок №154100111040100).
Доказів оплати суми у розмірі 63,81 грн, матеріали справи не містять.
Обставини отримання вищевказаної послуги встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/12661/24 (набрало законної сили).
Таким чином, суд прийшов до висновку, сума поточних кредиторських вимог КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ПАТ «Промінвестбанк», яка підлягає стягненню, складає 211 828,06 грн.
Щодо конкурсних кредиторських вимог КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», суд зазначає наступне.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2025, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 та постановою Верховного Суду від 25.11.2025 у справі №910/12661/24, зобов`язано Відповідача включити шляхом внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кредиторські вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» загальною сумою 157 941 грн. 48 коп. 
Відповідно до мотивувальної частини рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 вбачається, що судом визнано обґрунтованими для включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Промінвестбанк» заявлені у позові кредиторські вимоги, зокрема: 
418,54 грн. - заборгованість ПАТ «Промінвестбанк» за надані ПАТ «Київенерго» до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води до нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 32 В (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), право вимоги якої КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло за договором про відступлення права вимоги (цесії) №602-18 від 11.10.2018; 
37 100,62 грн. - заборгованість за теплову енергію, поставлену в період з 15.12.2020 по 01.04.2021 за адресою: м. Київ, просп. Валерія Лобановського, 14 (о/р № НОМЕР_3); 
32 324,62 грн. - заборгованість за послугу з централізованого опалення, надану у період з 01.11.2019 по 01.11.2021 за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 31, кв. 226;
130,27 грн. - заборгованість з внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку послуги з централізованого опалення за період з І кварталу 2020 по III квартал 2021 за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 31, кв. 226; 
138,88 грн. - заборгованість з внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку послуги з централізованого постачання гарячої води за період з І кварталу 2020 по III квартал 2021 за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 31, кв. 226; 
15 642,09 грн. - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії, надану у період з 01.11.2021 по 01.04.2023 за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 31, кв. 226; 
202,61 грн. - заборгованість за послугу з постачання гарячої води, надану у період з 01.02.2023 по 01.04.2023 за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 31, кв. 226;
434,86 грн. - заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 01.04.2023 за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 31, кв. 226; 
491,21 грн. - заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячого води за період з 01.11.2021 по 01.04.2023 за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 31, кв. 226; 
37 974,90 грн. - заборгованості за послуги з постачання гарячої води, надані у період з 01.11.2021 по 31.08.2022 за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 33-А;
69 489.77 грн. - заборгованість за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25.10.2021 у справі № 754/7216/21. 
Тобто, загальна сума обґрунтовано заявлених кредиторських вимог Позивача до Відповідача становить 194 348.37 грн.: 418,54 + 37 100,62 + 32 324,62 + 130,27 + 138,88 + 15 642,09 + 202,61 + 434,86 + 491,21 + 37 974,90 + 69 489,77. 
Як вбачається з ухвали Господарського суду міста Києва від 07.02.2025 у справі № 910/12661/24, якою відмовлено у задоволенні заяви про виправлення арифметичної помилки у рішенні Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/12661/24, частково задовольняючи позов КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», суд виходив з наступних обставин за текстом позовної заяви Позивач навів детальний перелік сум, які Відповідачу слід "було включити до реєстру вимог кредиторів, що разом складають 406176,43 грн; 2) однак, при цьому у прохальній частині позовної заяви позивач вказує суму 369769,54 грн. 
Тобто, за доводами позивача, предметом позову, визначеним позивачем, є грошова сума у розмірі 369769,54 грн; 3) суд дійшов висновку в необґрунтованості із суми заявлених позивачем позовних вимог позовні вимоги у розмірі 211828,06 грн., про що зазначено у рішенні суду. Тобто, внаслідок допущення Позивачем помилки в прохальній частині позову (невірно вказана загальна сума позовних вимог) судом хоч і було визнано обґрунтованими суму конкурсних вимог в розмірі 194 348,37 грн., однак зобов`язано Відповідача включити до реєстру акцептованих вимог тільки 157 941,48 грн. 
Так, вказані обставини жодним чином не позбавляють можливості Позивача звернутися до суду з позовною заявою про зобов`язання включити в реєстр акцептованих вимог кредиторів суму незаявлених в прохальній частині позову конкурсних кредиторських вимог у розмірі 36 406,89 грн. (різниця між сумою 194 348,37 грн. та 157 941,48 грн.). 
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. 
Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
Отже, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили. 
Враховуючи те, що обставини правомірності та обґрунтованості конкурсних вимог Позивача в загальній сумі 194 348,37 грн. (в межах якої знаходиться сума 36 406,89 грн.) встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2025, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 та постановою
Верховного Суду від 25.11.2025 у справі №910/12661/24, такі обставини не потребують додаткового доказування і подання відповідних доказів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.І ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки. 
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Щодо коригування нарахувань, яке проведене у січні 2023 року, суд зазначає наступне.
У своєму відзиві Відповідач зазначає, що розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.2023 по 12.2025 на суму 167 769,29 грн є необґрунтованим, період її виникнення не визначений, у зв`язку з чим нібито не доведено, що зазначена сума нарахована саме після початку процедури ліквідації.
При цьому, 15.12.2020 Відповідач набув право власності на нежилі приміщення №104, №105, №106-офіс, (літ. А) загальною площею 265,40 м2 в будинку № 14 по проспекту Лобановського в місті Києві (номер запису про право власності №39723277, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2249662980000), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не заперечується самим Відповідачем. 
Однак, набувши право власності на вищевказані нежилі приміщення, Відповідач попри обов`язок передбачений п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не повідомив Позивача щодо зміни власника цих приміщень. 
У січні 2023 року Позивачем за результатами моніторингу інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, було встановлено факт перебування у власності Відповідача вищезазначених нежитлових приміщень. У зв`язку з цим у січні 2023 року було створено обліковий запис особового рахунку № НОМЕР_2 (послуга з постачання теплової енергії). Отже, з огляду на відсутність у Позивача до січня 2023 року інформації про перебування у власності Відповідача нежитлових приміщень у будинку № 14 по проспекту Лобановського в місті Києві, а також відсутність відкритого особового рахунку, нарахування за відповідні послуги у зазначений період не здійснювалися. 
Враховуючи відповідні обставини, у зв`язку з виявленням нового споживача (Відповідача) та відкриттям особового рахунку № НОМЕР_2, у січні 2023 року було проведено коригування шляхом донарахування за надані до нежилих приміщень Відповідача послуги з постачання теплової енергії (період з 01.11.2021 - 31.12.2022), що відображено у розрахунку заборгованості (період « 01.2023» колонка «коригування, грн. з ПДВ») та в деталізованій інформації про коригування за послугу з постачання теплової енергії (суми вказані біля колонки «добір нарахувань за попередній період»). 
Таким чином, сума заборгованості у розмірі 167 769,29 грн. хоча і включає в себе періоди, що виникли до початку ліквідації банку (до 25.02.2022), проте такі донарахування здійснені Позивачем у січні 2023 року. Відповідно, зобов`язання щодо погашення такої заборгованості виникли у Відповідача саме з січня 2023 року, тобто вже після початку ліквідації банку, а тому такі вимоги мають статус поточних.
Варто наголосити, що Позивач звертався з позовом про зобов`язання Відповідача включити такі вимоги як конкурсні до реєстру акцептованих вимог, проте з підстави віднесення судом суми заборгованості у розмірі 211 828,06 грн. до поточних кредиторських вимог, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/12661/24 було відмовлено Позивачу у задоволенні таких позовних вимог. 
Як встановлено судом вище, дане судове рішення залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 та постановою Верховного Суду від 25.11.2025, тобто суди трьох інстанцій визнали правильним та правомірним віднесення заборгованості у розмірі 211 828,06 грн. до поточних кредиторських вимог.
Крім того, що розрахунки заборгованості надані станом до грудня 2025 року з метою відображення актуального стану розрахунків між сторонами на дату їх формування. Тобто, незважаючи на те, що нарахування та коригування фактично здійснювалися до певного періоду (можна відстежити в графі «нараховано грн. з ПДВ» та «коригування грн. з ПДВ»), у подальших періодах (в яких відсутні нарахування чи коригування) відбувається перенесення вихідного сальдо без змін, що забезпечує фіксацію остаточного розміру заборгованості та підтверджує відсутність подальших нарахувань, коригувань або оплати. Такий підхід дозволяє відобразити безперервність обліку та актуальний розмір заборгованості на момент видачі довідки. 
Суд звертає увагу, заявлена в позовній заяві сума заборгованості розрахована виключно за період перебування у власності Відповідача нежилих приміщень за адресою: м. Київ, просп. Валерія Лобановського, 14.
Твердження Відповідача про відсутність тексту договору, звіту про споживання теплової енергії та іншої інформації, що підтверджує надання послуг з постачання теплової енергії, є безпідставним з огляду на таке. 
Текст договору з доказами направлення, копії звітів про споживання тепла за період 22.02.2022 по 22.03.2023 перебувають у розпорядженні Відповідача, оскільки знаходяться в матеріалах справи № 910/12661/24 та були направлені Відповідачу. 
Договір про надання послуг з постачання теплової енергії є публічним договором приєднання, текст якого затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022) та розміщений не лише на офіційному веб-сайті Позивача за посиланням: https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/, а й на офіційному вебпорталі парламенту України (посилання - https://zakon.rada.gov.ua/), тобто є загальнодоступним. 
Інформація про дату повірки теплолічильника «Ергомера» (заводський №5171) міститься в акті №21/6129 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи від 27.05.2021 та акті №7635 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи від 02.08.2023. 
Так, відповідно до вищезазначених документів, теплолічильник «Ергомера» (заводський №5171) проходив повірку 27.08.2019 та 11.07.2023. 
Для теплолічильників встановлено міжповірочний інтервал 4 роки (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», зареєстрований у Мін`юсті 01.11.2016 за № 1417/29547 (пункт 72)). 
Отже, в матеріалах справи наявна інформація про дату повірки теплолічильника «Ергомера» (заводський №5171), який встановлений в будинку за адресою: м. Київ, просп. Валерія Лобановського, 14.
Доводи Відповідача про безпідставність позовних вимог про зобов`язання щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи з огляду на таке. 
Твердження про відсутність у позові пояснень щодо складових суми 36 406,89 грн. не відповідає дійсності. Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що вказана сума є арифметичною різницею між загальним обсягом кредиторських вимог у розмірі 194 348,37 грн., яка була досліджена судом та визнана обґрунтованою в межах справи№ 910/12661/24, та сумою, фактично включеною до реєстру акцептованих вимог кредиторів. 
Таким чином, зазначена сума має похідний характер від вимог, які вже були предметом дослідження суду і не потребує окремого обґрунтування щодо її віднесення до тієї чи іншої складової заборгованості. Так, у резолютивній частині рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/12661/24 судом не здійснювалася деталізація кожного елементу заборгованості, а визначено лише її загальний розмір у межах заявлених позовних вимог. 
Доводи Відповідача про те, що зазначені вимоги вже розглядалися у справі №910/12661/24, є необґрунтованими. У межах цієї справи суд розглянув позов виключно в межах заявлених у прохальній частині вимог. Разом з тим питання щодо включення до реєстру акцептованих вимог суми різниці у розмірі 36 406,89 грн. судом по суті не вирішувалося, оскільки зазначена сума не була відображена у прохальній частині позовної заяви. 
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак позовні вимого підлягають задоволенню повністю.
При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (вулиця Малопідвальна, будинок 8, місто Київ, 01001; ідентифікаційний код: 00039002) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (площа Івана Франка, будинок 5, місто Київ, 01001; ідентифікаційний код 40538421) суму заборгованості у загальному розмірі 211 828 (двісті одинадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 06 коп. та судового збору в розмірі 6 656 (шість тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн. 00.
3.Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банка (вулиця Малопідвальна, будинок 8, місто Київ, 01001; ідентифікаційний код: 00039002) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» включити шляхом внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» кредиторські вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (площа Івана Франка, будинок 5, місто Київ, 01001; ідентифікаційний код 40538421) сумою 36 406 (тридцять шість тисяч чотириста шість) грн. 89 коп.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.06.2026.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА