Київський районний суд м. Полтави 
Справа № 552/3932/26 
Провадження 2-а/552/65/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

10.06.2026  Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді   Яковенко Н.Л.,
секретаря судового засідання Руденької А.І.,
за участі
позивача ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу № 552/3932/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови в справі притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В : 

Позивач ОСОБА_1 13.05.2026 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом про скасування постанови в справі притягнення до адміністративної відповідальності, яка неодноразово судом залишалася без руху. 
В поданій до суду 25.05.2025 позовній заяві, пред`являючи позовні вимоги до двох відповідачів ОСОБА_2 та Головного управління Національної поліції в Полтавській області, просить визнати протиправними дії інспектора поліції, скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, стягнути кошти в сумі 518,07 грн. 
Позовна заява обґрунтована тим, що 04.05.2026 згідно з постановою № ЕНА № 7135261 на позивача накладено адміністративне стягнення про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, з порушенням правил дорожнього руху не погоджується. 
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.05.2026 відкрито провадження в даній справі.
08.06.2026 до суду відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області подано відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим притягнутий до адміністративної відповідальності, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. 
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. 
Відповідач Головне управління НП в Полтавській області просив розглядати справу без участі представника. 
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що учасники справи повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.
Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою поліцейського Троцького І.В. серії ЕНА № 7135261 від 04.05.2026 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 04.05.2026 о 12 год 11 хв. по вул. Біліченка, 33, керував транспортним засобом SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3. г ПДР України. 
Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд виходить з такого.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Відповідно до пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення, зокрема: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Вказані норми Правил дорожнього руху безальтернативно забороняють рух транспортних засобів за наявності відповідного сигналу (жовтого та/або червоного) світлофора. 
За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 2 ст. 122 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку проїзду на заборонний сигнал світлофора.
Таким чином, проїзд на жовтий та/або червоний сигнал світлофора створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України. 
Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Дослідженими в справі доказами встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 , 04.05.2026 о 12 год 11 хв. по вул. Біліченка, 33, керуючи транспортним засобом SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3. г ПДР України. 
Даний факт повністю знайшов своє підтвердження дослідженим та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом. 
Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
На підставі викладеного, оскільки позивач ОСОБА_1 дійсно порушив Правила дорожнього руху України, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, жодні правові підстави для скасування постанови інспектора відсутні, суд приходить до висновку про безпідставність твердження позивача про наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України.
Суд, приходить до висновку, що постанова поліцейського винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України. 
Твердження позивача про те, що поліцейський безпідставно вимагав документи, порушував чинне законодавства, не заслуговує на увагу та не спростовує наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. 
Верховний Суд неодноразово наголошував, що право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс. 
Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про необхідність залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Інші обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності.
Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. 
У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати не підлягають йому відшкодуванню. 
Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови в справі притягнення до адміністративної відповідальності  відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи: 
-позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєствраоне місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової катки платника податків НОМЕР_2 ; 
-відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження 36039, м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 83, код ЄДРПОУ 40108630.
Повне судове рішення складено 10.06.2026.

Головуючий суддя    Н.Л.Яковенко