ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/23569/25 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Штульман І.В.
суддів:  Кобаля М.І.,
Черпака Ю.К., 
при секретарі: Красновій О.Р., 
за участю: адвоката Курзіна О.А.,- представника позивача;
Євтушенко В.В.,- представника відповідача,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “МЕДІГРАН” до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) “МЕДІГРАН” (далі – позивач), через підсистему «Електронний суд», звернулося в Київський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – ГУ ДПС у м. Києві, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00044970702 від 21 січня 2025 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року позов ТОВ “МЕДІГРАН” задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від №00044970702 від 21 січня 2025 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві на користь ТОВ “МЕДІГРАН” понесені останнім судові витрати у розмірі 23512,80 гривень.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вживання в тексті норм підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу (далі – ПК) України словосполучень “відшкодування з бюджету податку на додану вартість”, “сума бюджетного відшкодування” наряду із “від`ємне значення з податку на додану вартість” свідчить про те, що встановлена підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України умова перевищення 100 тис. гривень, як підстава для проведення позапланової документальної перевірки стосується від`ємного значення з податку на додану вартість (далі – ПДВ), як окремого від суми бюджетного відшкодування показника податкового обліку. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази заявлення ТОВ «МЕДІГРАН» до відшкодування з бюджету ПДВ, у відповідача були відсутні визначені у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.
Не погоджуючись із рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року, ГУ ДПС у м. Києві (далі – апелянт) подало апеляційну скаргу про скасування вказаного судового рішення та ухвалення нового, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ “МЕДІГРАН”. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ГУ ДПС у місті Києві відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, на підставі наказу ГУ ДПС у місті Києві №7983-п від 02 грудня 2024 року була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2024 року (декларація від 19 листопада 2024 року №9350478471), яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах та, яке становить більше 100 тис. гривень. Також, апелянт зазначає, що ТОВ “МЕДІГРАН” за період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2023 року отримувало дохід від реалізації медичного обладнання та лікарських засобів без ПДВ, та не здійснювало перерахування розрахунок (перерахунок) частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях (Д7) до декларації з податку на додану вартість. Під час перевірки відповідачем встановлено заниження задекларованих показників частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях на суму 1567520 грн. Отже, на думку апелянта, перевірку проведено правомірно і, відповідно, податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню.
Представник ТОВ “МЕДІГРАН” у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та фактично повторює доводи відзиву на позовну заяву.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити. 
Представник позивача ТОВ “МЕДІГРАН” – адвокат Кузін О.А. в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги відповідача у повному обсязі, з підстав викладених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним, а апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги відповідача ГУ ДПС у м. Києві без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, мотивуючи це наступним.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що у період з 03 грудня 2024 року по 11 грудня 2024 року працівниками ГУ ДПС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ “МЕДІГРАН” з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2024 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.
За результатами перевірки контролюючим органом складено Акт №132761/Ж5/26-15- 07-02-02-03/43072686 від 18 грудня 2024 року “Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “МЕДІГРАН” з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2024 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2024 року”.
У Акті перевірки контролюючим органом зазначено, що за результатами проведення інвентаризації встановлено розбіжності між фактичними і обліковими даними, виявленими в ході інвентаризації, а саме: нестачу товарно-матеріальних цінностей на складі ТОВ “МЕДІГРАН”: Гемоглобін А1С- прямий (Hbalc-DIR) (1*144мл) у кількості 2 штук (далі – шт.) на загальну суму - 50944 грн без ПДВ; HCV-PCR кількісний у кількості 77 шт. на загальну суму - 731500 грн без ПДВ.
Під час перевірки відповідача встановлено наступні порушення ТОВ “МЕДІГРАН”:
- пункту 189.1 статті 189, абзацу «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 199.1, пункту 199.2, пункту 199.3 статті 199 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) на загальну суму 1622291 грн, у тому числі за жовтень 2024 року у сумі 1622291 гривень;
- пункту 201.4, пункту 201.10 статті 201 ПК України, в результаті чого відсутня реєстрація податкових накладних за жовтень 2024 року.
ТОВ “МЕДІГРАН” було подано до ГУ ДПС у м. Києві заперечення від 30 грудня 2024 року №3012 (вх. ГУ ДПС у м. Києві від 31 грудня 2024 року №116036/6) на Акт перевірки, у якому просило: врахувати заперечення на Акт перевірки, а висновки Акту визнати протиправними та скасувати їх.
За результатами розгляду заперечення ТОВ “МЕДІГРАН” від 30 грудня 2024 року №3012 (вх. ГУ ДПС у м. Києві від 31 грудня 2024 року №116036/6) до акта від 18 грудня 2024 року №132761/Ж5/26-15-07-02-02-03/43072686, листом від 14 січня 2025 року №576/Ж12/26-15-07-02-02-07 контролюючим органом висновки Акта викладено у такій редакції:
“Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ за березень 2024 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередньому звітному періоді за жовтень 2024 року встановлено порушення платником податків:
1. пп. 189.1 ст. 189, абз. г п. 198.5 ст. 198, п. 199.1, п.199.2, п. 199.3 ст. 199 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) на загальну суму 1622291 грн, у тому числі за жовтень 2024 року у сумі 1618725 гривень.
2. п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, зі змінами та доповненнями, в результаті чого відсутня реєстрація податкових накладних за жовтень 2024 року”.
Висновки Акту перевірки щодо завищення від`ємного значення у сумі 1622291 грн змінено на 1618725 грн.
ГУ ДПС у м. Києва на підставі Акту перевірки з урахуванням листа про розгляд заперечення від 14 січня 2025 року №576/Ж12/26-15-07-02-02-07 були прийняті 21 січня 2025 року податкові повідомлення-рішення:
1. №00044970702, яким зменшено ТОВ “МЕДІГРАН” від`ємне значення суми ПДВ за жовтень 2024 року у розмірі 1618725 грн;
- №00044940702, яким до ТОВ “МЕДІГРАН” застосовано штраф у сумі 3400 грн.
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ “МЕДІГРАН” подало скаргу до ДПС України.
За результатом розгляду скарги, ДПС України прийнято рішення про результати розгляду скарги №9844/6/99-00-06-01-03-06 від 08 квітня 2025 року, яким скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 21 січня 2025 року №00044940702, а також скасовано податкове повідомлення-рішення від 21 січня 2025 року №00044970702 у сумі 51205 грн, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.
Отже, податкове повідомлення-рішення №00044970702 від 21 січня 2025 року, яким зменшено від`ємне значення суми ПДВ за жовтень 2024 року у розмірі 1618725 грн, залишилось чинним в сумі 1567520 грн.
Нового податкового повідомлення-рішення відповідачем за наслідком процедури адміністративного оскарження прийнято не було.
Вважаючи винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення №00044970702 від 21 січня 2025 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, представник позивача ТОВ “МЕДІГРАН” – адвокат Бодюк В.А. звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів свого довірителя.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 5.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Згідно підпункту 20.1.3 пункту 20.1. статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали.
Судом першої інстанції встановлено, і це є правильним, що ГУ ДПС у місті Києві, відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 ПК України, на підставі наказу ГУ ДПС у місті Києві від 02 грудня 2024 року №7983-п була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «МЕДІГРАН” з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2024 року (декларація від 19 листопада 2024 року №9350478471), яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2024 року.
Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Згідно абзацу другого підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України) і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункті 200.11 статті 200 ПК України операціями.
У такому випадку перевірка від`ємного значення ПДВ (а не перевірка безпосередньо бюджетного відшкодування) не буде різною за своєю суттю за умови, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункту 200.11 статті 200 ПК України операціями.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №808/2911/17.
Статтею 200 розділу V “Податок на додану вартість” ПК України встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.
Згідно пункту 200.7 статті 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Пунктом 200.10 статті 200 ПК України визначено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Згідно з пунктом 200.11 статті 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.
Наведені вище положення ПК України покликані запобігти зловживанням контролюючим органом у проведенні перевірок з ширшим обсягом питань.
Недотримання контролюючим органом вимог підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та пункту 200.11 статті 200 ПК України є порушенням порядку проведення перевірки та самостійною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, яке прийняте на підставі акту, складеного за результатами такої перевірки.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, в податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2024 року (рядки 20.2, 20.2.1, 20.2.2) позивачем ТОВ «МЕДІГРАН» не було заявлено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за жовтень 2024 року.
Судом першої інстанції встановлено, і це не заперечується апелянтом, що матеріали справи не містять доказів подання позивачем заяв до контролюючого органу щодо відшкодування з бюджету сум ПДВ.
Верховним Судом в постанові від 14 травня 2019 року по справі №813/3175/15 зазначено: «…перевірка за підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України має відмінність, застосування якої залежить від того, чи заявлено платником податку відшкодування з бюджету податку на додану вартість. Якщо так, для проведення перевірки необхідна наявність підстав, визначених у розділі V цього Кодексу. Якщо бюджетне відшкодування не заявлено - така вимога відсутня».
Тобто, контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку у разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України), в якій розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункті 200.11 статті 200 ПК України операціями.
Отже, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази заявлення ТОВ «МЕДІГРАН» до відшкодування з бюджету ПДВ, у відповідача були відсутні визначені у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі №460/2939/18 та 27 березня 2025 року у справі №640/7638/22 де судом зазначено, що вживання в тексті норм підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, та пункту 200.11 статті 200 ПК України словосполучень “відшкодування з бюджету податку на додану вартість”, “сума бюджетного відшкодування” наряду із “від`ємне значення з податку на додану вартість” свідчить про те, що встановлена підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України умова перевищення 100 тис. гривень, як підстава для проведення позапланової документальної перевірки стосується від`ємного значення з податку на додану вартість, як окремого від суми бюджетного відшкодування показника податкового обліку.
Контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України) і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункті 200.11 статті 200 ПК України операціями.
Встановлені під час судового розгляду судом першої інстанції обставини свідчать про відсутність передбачених пунктом 200.11 статті 200 ПК України підстав для призначення позапланової документальної перевірки.
Головним управлінням ДПС у м. Києві жодним чином не було обґрунтовано наявність законодавчо визначених підстав для проведення позапланової документальної перевірки ТОВ «МЕДІГРАН», що вказує на незаконність її проведення, результати якої оформлені актом перевірки.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17 дійшла висновку, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення. 
Судом першої інстанції встановлено, і це є правильним, що порушення вимог ПК України таким, що об`єктивно могло вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами фактичної перевірки позивача та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки оскаржуваного рішення, оскільки у випадку дотримання відповідачем наведених вимог ПК України, вказана перевірка взагалі б не мала місця у період її фактичного проведення.
У постанові судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 сформувала правовий висновок про те, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
При цьому, доводи та аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що станом на час розгляду даної справи у суді першої інстанції відповідачем не було прийнято нового податкового повідомлення-рішення в сумі 1567520 грн, то судом першої інстанції правомірно скасовано податкове повідомлення-рішення №00044970702 від 21 січня 2025 року в цілому, а Київський окружний адміністративний суд 13 серпня 2025 року прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року ухвалено з додержанням норм права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у м. Києві, висновків суду першої інстанції не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві – залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року у справі №320/23569/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий-суддя І.В. Штульман 

Судді М.І. Кобаль 

Ю.К. Черпак