ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України
26 травня 2026 року
м. Харків
справа № 644/7803/25
провадження № 22-ц/818/2366/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
Суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
за участю секретаря: Шнайдер Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а також за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторі» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Харкова від 15 грудня 2025 року, постановлене під головуванням судді Бароніна Д.Б.,-
в с т а н о в и в:
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року в розмірі 46362,26 грн, а також судові витрати у виді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторі» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Індустріального районного суду м.Харкова від 15 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року у загальному розмірі 15250 грн 84 коп., з яких 13663 грн 39 коп. складає заборгованість за фактично отриманими кредитними коштами та 1887 грн 45 коп. складає заборгованість за відсотками. Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторі» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2347 грн 80 коп. Зобов`язано Головне управлінню Державної казначейської служби України у Харківській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (код в ЄДРПОУ 39992082, місцезнаходження: м. Київ, пр-т. Л. Каденюка, буд. 23, а/с 57) судовий збір в сумі 1015 грн. 59 коп., що був сплачений згідно з платіжною інструкцією № 14385 від 17.07.2025 на р/р UA078999980313111206000020659, ГУК Харків обл/мХар Індустр/22030101, код отримувача 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду у частині, якою задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та у частині, якою відмовлено у задоволені позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 . Відмовити у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» у повному обсязі. Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 за зустрічним позовом: визнати дії ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» по стягненню заборгованості за кредитним договором (Угода №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року) з ОСОБА_1 , протиправними; визнати дії ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРІ», по обробці персональних даних ОСОБА_1 , протиправними; зобов`язати ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРІ» видалити всі персональні дані про ОСОБА_1 зі всіх баз, в тому числі електронних, які знаходяться у їх володінні та знищити персональні дані про ОСОБА_1 (завірені від 15.04.2019 року копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 - НОМЕР_1 та копію реєстраційного номера облікової картки платника податків - НОМЕР_2 );стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРІ» на рахунок ОСОБА_1 відшкодовану моральну шкоду у розмірі 10000000 грн, по 5000000 грн з кожного відповідача. Вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що позивачем не доведено всі істотні обставини справи, не додані до позову належні та допустимі докази на підтвердження дійсного розміру заборгованості розрахунку та виписці по картці. Умови договору про споживчий кредит (Угода №С-506-007381-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 15.04.2019 року), обмежують права споживача ( ОСОБА_1 ) порівняно з правами, встановленими Законом №1734-VIII, є нікчемними. Порушено п. 8, 11, 12, 13, 14 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII, в редакції від 15.11.2016 року. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог ч. 1 ст. 12 Закону №1734-VIII, є нікчемним. Згідно наданої виписки з банківського рахунку № НОМЕР_3 від 19.12.2023 року, в період з 15.04.2019 року по 19.12.2023 року, не вбачається, що станом на 19.12.2023 року, у ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк», утворилась заборгованість у розмірі 15986,08 грн. Заборгованість у розмірі 15986,08 грн, не зазначено у виписці, не зазначено дату та за який період (місяць, рік) ця заборгованість утворилась. Згідно виписки, по рахунку проводилися певні банківські операції (надання траншу, зарахування коштів тощо), але дебет та кредит є однаковими та дорівнюють - 36103,19 грн, що не підтверджує наявність заборгованості. Кінцева сума 36103,19 грн, згідно виписки по банківському рахунку, дорівнює сумі грошових коштів, за якими були проведені різні банківські операції, у кількості 125 проводок (зняття коштів з рахунку, поповнення карткового рахунку, списання комісії, погашення процентів тощо). Виписку по банківському рахунку № НОМЕР_3 від 19.12.2023 року оформлено неналежним чином. Долучені до позовної заяви виписка з рахунку та довідка–розрахунок заборгованості від 19.12.2023 року, не є первинними бухгалтерськими документами, оформлені неналежним чином. Вказує, що розрахунок заборгованості, проведений судом, не відповідає та суперечить виписці з рахунку від 19.12.2023 року. Вважає, що суд на власний розсуд зробив розрахунок погашення заборгованості та не взяв до уваги суми погашення заборгованості, які зазначено у виписці, тим самим підмінив своїм розрахунком первинний документ (виписку з рахунка від 19.12.2023 року). Наголошує про те, що не можливо провести кваліфікований та правильний розрахунок без коректних вихідних даних, а саме: тарифів (ставок), які відсутні в матеріалах справи; періоду нарахування, відсоткової ставки, штрафних санкцій, тощо (суми боргу, процентної ставки, комісії, пені); початок періоду нарахування за усіма складовими: процентів, комісії, пені; закінчення періоду нарахування боргу за усіма складовими; кількість днів прострочення, тощо, та порядок нарахування відповідних сум за кожною складовою заборгованості (додавання, множення, нарахування процентів, підсумок тощо) та підстави такого нарахування, передбачені законом або умовами договору. Також вважає, що оскільки АТ «Ідея Банк» не повідомило ОСОБА_1 про наявну заборгованість станом на 19.12.2023 року, про відступлення права вимоги за Угодою №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», про передачу персональних даних ОСОБА_1 , інформацію про нового кредитора, також ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (Фактор 1) не повідомило ОСОБА_1 про прийняття права вимоги за Угодою №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року, про відступ права вимоги та про передачу персональних даних ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», інформацію про нового кредитора та і ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (Фактор 2) своєчасно, у грудні 2023 року, не повідомило ОСОБА_1 про заміну кредитора у зобов`язанні та про прийняття права вимоги за Угодою №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року, тому вимоги за основним позовом є безпідставними. Стаття 22 Закону №2297-VI Контроль за додержанням законодавства про захист персональних даних у межах повноважень, передбачених законом, здійснюють такі органи: 1) Уповноважений; 2) суди. ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (Фактор 1) не законно, без згоди ОСОБА_1 , передало його персональні дані до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (Фактор 2) та не повідомило про це ОСОБА_1 ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (Фактор 2) незаконно, без згоди ОСОБА_1 , з 22.12.2023 року, обробляло персональні дані ОСОБА_1 , своєчасно не повідомило про це ОСОБА_1 . Проте, суд не врахував, що абзацем 4 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено заборону на обробку персональних даних, у певних випадках, а саме: Кредитодавцю, новому кредитору, колекторській компанії при врегулюванні простроченої заборгованості забороняється здійснювати обробку персональних даних третіх осіб, у тому числі близьких осіб споживача, які не надали згоди на обробку їхніх даних, а також таких даних про споживача, його близьких осіб, представника, спадкоємця, поручителя або майнового поручителя, третіх осіб, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію. Оскільки у додатках до позовної заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» містяться персональні дані ОСОБА_1 , в тому числі завірена копія паспорта громадянина України, з його зображенням (фото). Тим самим, Фактором 1 та Фактором 2 також порушено абзац 4 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування». Прошу суд, визнати дії ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРІ», по обробці персональних даних ОСОБА_1 , протиправними. Зобов`язати ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРІ» видалити всі персональні дані про ОСОБА_1 зі всіх баз, в тому числі електронних, які знаходяться у їх володінні та знищити персональні дані про ОСОБА_1 (завірені від 15.04.2019 року копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 - НОМЕР_1 та копію реєстраційного номера облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ). Крім того зазначає, що він є особою пенсійного віку, яка отримує пенсію на рівні прожиткового мінімуму (2361,0 грн), яка є єдиним джерелом для існування, має інвалідність (II група після інсульту). Фактор 2 незаконно та протиправно, без обґрунтування та належних доказів, намагається стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість, якої фактично не існує. Фактор 1 та Фактор 2 незаконно та протиправно обробляють персональні дані ОСОБА_1 . Нанесена позивачу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, приниженні честі та гідності, глибокому відчутті несправедливості, незручностях, розчаруваннях, негативних емоціях з приводу безпідставного незаконного та протиправного нарахування та стягнення неіснуючої заборгованості заборгованість за основним боргом, за нарахованими та несплаченими відсотками. Крім того, заявлені судові витрати на правничу допомогу, у розмірі 7000 грн, не співмірні із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, тому просить суд, зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу адвоката Ушакевич М.П., до 1,00 грн. Такий розмір відшкодування судових витрат буде співмірним з фінансовим станом ОСОБА_1 та не призведе до негативних наслідків для нього.
У відзиві на апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню, а у задоволенні іншої частини вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Вимога позивача за зустрічним позовом до ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» щодо отримання та обробки його персональних даних був законним, оскільки вони отримали право вимоги до нього на підставі відповідних правочинів. Потреби захисту основоположних прав і свобод відповідача у зв`язку з передачею та обробкою його даних не переважали законні інтереси ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», оскільки законні інтереси цих юридичних осіб стосувалися виконання відповідачем договірних грошових зобов`язань, які відповідач взяв на себе добровільно. Іншими словами, передання та обробка персональних даних відповідача від первісного кредитора до наступних кредиторів відповідає вимогам закону та інтересам економічного добробуту в Україні, оскільки особа, яка добровільно взяла на себе грошові зобов`язання за кредитним договором, має виконати ці зобов`язання перед первісним кредитором або перед третіми особами, яким первісний кредитор законно відступив право вимоги. Також суд зазначив, що відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання дій ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» по стягненню заборгованості зі ОСОБА_1 протиправними, визнання дій відповідачів по обробці персональних даних ОСОБА_1 протиправними, зобов`язання відповідачів видалити всі персональні дані про ОСОБА_1 зі всіх баз. Вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від вищевказаних вимог за зустрічним позовом, а тому у їх задоволенні також слід відмовити. Щодо витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що всі вказані у акті роботи входять до обсягу правової допомоги по цій справі. Однак, розмір витрат на правову допомогу не відповідає критерію пропорційності, враховуючи невисоку складність цієї справи та часткове задоволення первісного позову (задоволено 33,54 % вимог) тому пропорційним розміром таких витрат є сума в розмірі 2347,80 грн. 
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що 15.04.2019 року між ТОВ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду №С-506-007381-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.
Відповідно до умов, ТОВ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали дану угоду, яка діє згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування (далі – ДКБО), що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями до нього, діюча редакція якого розміщена в загально доступному місці в банку та на інтернет-сторінці банку за електронною адресою. Тарифи, Угода, та Заява про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції – ДКБО і приєднання до публічної пропозиції укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» є невід`ємними частинами ДКБО.
Відповідно до п. 1, 2 вищевказаної угоди Банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту Card Blanche Blue ID INS Cross + поточний рахунок НОМЕР_4 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетитно-кредитною схемою обслуговування з використання електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках цієї угоди та ДКБО, а також випускає клієнту платіжну картку Mastercard.
Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах:
Максимальний ліміт кредитної лінії становить 200 000,00 грн.
Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди становить 16 000,00 грн та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде повідомлено клієнта додатково.
Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24 % річних.
Розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється Тарифами та ДКБО. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за Кредитною лінією за попередній Розрахунковий період - до останнього Операційного (банківського) дня Платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього, але при укладанні Угоди після 25 числа місяця, завжди переноситься на перше число наступного місяця.
Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та або інших платежів угодою та ДКБО, в тому числі черговість погашення вимог банку, здійснюватимуться згідно умов ДКБО, а також відповідно до тарифів, які розміщені на сайті банку.
Підписанням Угоди ОСОБА_1 підтвердив, що: ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії, а саме - реальна річна процентна ставка складає 127,60%. 
Загальна вартість кредитної лінії складає 800,20 гривень за кожні 1000 гривень з 10000 гривень кредитної лінії здійснивши безготівкову торгівельну операцію та якщо Клієнт погашає дану заборгованість щомісячно в розмірі обов`язкового мінімально платежу, а залишок заборгованості в кінці строку, вказані показники діють за умови своєчасного погашення Клієнтом грошових зобов`язань за Угодою, за дії процентної ставки, вказаної у п. 2.3. Угоди, розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики; ознайомлений з умовами угоди, ДКБО, Тарифами Банку та ін. умовами обслуговування, які оприлюднено на інтернет-сторінці Банку та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.
В п. 4 угоди вказано, що клієнт погоджується і розуміє, що самостійно несе всі ризики, пов`язані з тим, що направлена Банком інформація стане доступною третім особам, а також перед укладанням цієї угоди ознайомлений з інформацією необхідною для отримання кредиту, викладеною в паспорті споживчого кредиту із порівнянням різних пропозицій банку.
В п. 7 Угоди сторони погодились, що:
- кожна із сторін зобов`язана зберігати повну конфіденційність фінансової, комерційної та іншої інформації, отриманої від іншої сторони, і не розголошувати її за винятком передбачених законом та/або цією угодою чи ДКБО випадків;
- ця угода є укладеною з дня її підписання сторонами та діє протягом строку кредитування (кредитної лінії), який складає 1 рік з дати укладення та з можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за угодою. Після спливу строку кредитування він може щоразу продовжуватися на такий самий строк (за ініціативою банку).
15.04.2019 року ОСОБА_1 була підписана заява про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції – ДКБО і приєднання до публічної пропозиції укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» до угоди №С-506-007381-19-980, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримав платіжну картку НОМЕР_5 та просив встановити початковий ліміт кредитної лінії в сумі 16000 грн.
Згідно з випискою по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_4 за період з 15.04.2019 року по 19.12.2023 року відповідачу були надані певні суми коштів (транші) починаючи з 15.04.2019 року по 17.10.2019 року, після чого він періодично здійснював платежі в рахунок погашення кредитної заборгованості (зарахування). Транш за 21.05.2020 року є сумою комісії за нефінансові транзакції. У колонках «Дебет» та «Кредит» за підсумками виписки вказана однакова сума – 36103,19 грн.
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості, підписаною заступником директора операційного департаменту АТ «Ідея Банк», за кредитним договором № С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року станом на 19.12.2023 року заборгованість складає 46362,26 грн, яка складається з наступного: 15986,08 грн - заборгованість по кредиту; 30376,18 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
19.12.2023 року АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» уклали Договір факторингу № 19/12-2023.
Пунктом 2.1. Розділу 2 договору, передбачено, що клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. 
Згідно з п. 2.2. договору факторингу, право вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступається в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток№2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом к актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору засобами поштового зв`язку в день укладання цього договору. 
Друкований реєстр боржників після належного підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. 
Відповідно до реєстру боржників № 3 від 19.12.2023 року до Договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 року, ТОВ «Оптіма Факторинг» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором №С-506-007381-19-980 на загальну суму 46362,26 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 15986,08 грн., заборгованість за відсотками 30376,18 грн.
22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/12-2023.
Пунктом 2.1. Розділу 2 договору, передбачено, що клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. 
Згідно з п. 2.2. договору факторингу, право вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступається в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток№2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №3), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору в електронному вигляді засобами поштового зв`язку в день укладання цього договору. 
Відповідно до реєстру боржників №3 від 22.12.2023 року до Договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором №С-506-007381-19-980 на загальну суму 46362,26 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 15986,08 грн., заборгованість за відсотками 30376,18 грн.
07.07.2025 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» направлено боржнику ОСОБА_1 досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року, що підтверджується списком згрупованих відправлень та описом вкладень у цінний лист, в якій повідомлено розмір боргу, попереджено про необхідність його повернення та вказано про передачу прав вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
Згідно з розрахунком представника ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за кредитним договором № С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року станом на 19.12.2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає 45550,20 грн, яка складається з наступного: 15986,08 грн - заборгованість по кредиту; 29564,12 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК « Профіт Капітал» посилалось на те, що 15.04.2019 року було укладено кредитний договір №С-506-007381-19-980 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. 19.12.2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року в загальному розмірі 46362,26 грн, яка складається з наступного: 15986,08 грн - заборгованість по кредиту, 30376,18 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року в розмірі 46362,26 грн, а також судові витрати у виді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 посилався на те, що він не оформлював кредит у АТ «Ідея Банк», а лише відкривав банківський рахунок, з отриманням банківської карти з кредитним лімітом, з дебетно-кредитною схемою обслуговування. На банківську картку з кредитним лімітом також могли надходити грошові кошти відповідача. Щодо вимоги стягнути заборгованість за основним боргом, у розмірі 15986,08 грн, то відповідач зазначав, що після відкриття банківського рахунку та отримання кредитної картки, здійснював банківські операції за дебетно-кредитною схемою, користувався кредитними коштами та здійснював поповнення карткового рахунку. Згідно з наданою випискою по банківському рахунку № НОМЕР_3 від 19.12.2023 року, в період з 15.04.2019 року по 19.12.2023 року не вбачається, що станом на 19.12.2023 року у відповідача перед АТ «Ідея Банк» утворилась заборгованість у розмірі 15986,08 грн. Згідно з випискою, по рахунку проводилися певні банківські операції (надання траншу, зарахування тощо), але дебет та кредит є однаковими та дорівнюють 36103,19 грн, що підтверджує відсутність заборгованості. Щодо наданої позивачем за первісним позовом довідки-розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року, то така довідка не є належним, допустимим та достовірним доказом наявної заборгованості. Отже, стягнення заборгованості за основним боргом, у розмірі 15986,08 грн є необґрунтованим, безпідставним та протиправним. Щодо вимоги стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, у розмірі 30376,18 грн, то відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутній обґрунтований розрахунок заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками. Не вказано за який конкретний період виникла заборгованість (місяць, рік), за якими відсотками тощо. Відсутній помісячний розрахунок заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, який має бути оформлений належним чином. Довідка-розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №С-506 007381-19-980 від 15.04.2019 року не є належним, допустимим та достовірним доказом наявної заборгованості. Позивач за первісним позовом не надав ДКБО та Тарифи, які діяли станом на підписання Угоди, тому не вбачається за можливим перевірити відповідність встановленої заборгованості відповідача перед АТ «Ідея Банк» згідно з умовами ДКБО та Тарифів. Тарифи, Угода, та Заява про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції є невід`ємними частинами ДКБО. Також, позивачем за первісним позовом не надано Паспорт споживчого кредиту, на який є посилання у п. 4 Угоди і докази того, що відповідач був з ним ознайомлений та те, що умови паспорту споживчого кредиту відповідають ДКБО, Угоді та Тарифам. Щодо строку дії Угоди №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року, то відповідач зазначає, що відсутні докази того, що ця угода взагалі була діючою станом на 19.12.2023 року, тобто на дату відступлення права грошової вимоги, оскільки згідно з п. 7 Угоди ця угода є укладеною з дня її підписання сторонами та діє протягом строку кредитування (Кредитної лінії), який складає 1 рік з дати укладання та з можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Угодою. Після спливу строку кредитування, він може щоразу подовжуватися на такий самий строк (за ініціативою Банку). Окрім цього було порушено процедуру відступу права грошової вимоги, оскільки АТ «Ідея Банк» не повідомило відповідача про наявну заборгованість станом на 19.12.2023 року, не повідомило про відступлення права вимоги за Угодою №С-506-007381-19 980 від 15.04.2019 року та про передачу персональних даних відповідача до ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» не повідомило ОСОБА_1 про прийняття права вимоги за Угодою. Щодо обробки персональних даних відповідача АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», то відповідач зазначає, що у первісній позовній заяві та її додатках містяться персональні дані відповідача в тому числі завірені копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків (РНОКПП), які надавались ним до АТ «Ідея Банк» для укладання Угоди. Відповідач не надавав згоди АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» на обробку своїх персональних даних, в тому числі їх збирання, реєстрацію, зберігання, використання і поширення. Отже, ТОВ «Оптіма Факторинг» незаконно, без згоди відповідача передало його персональні дані до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» незаконно, без згоди відповідача з 22.12.2023 року обробляло його персональні дані. Щодо моральної шкоди, то відповідач зазначає, що він є особою пенсійного віку, отримує пенсію на рівні прожиткового мінімуму (2361 грн), яка є єдиним для нього джерелом існування, є особою з інвалідністю (II група після інсульту). На думку відповідача, ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» незаконно та протиправно, без обґрунтування та належних доказів, намагається стягнути з відповідача заборгованість, якої фактично не існує, а АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» незаконно та протиправно обробляли персональні дані відповідача. Нанесена відповідачу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, приниженні честі та гідності, глибокому відчутті несправедливості, незручностях, розчаруваннях, негативних емоціях з приводу безпідставного незаконного та протиправного нарахування та стягнення неіснуючої заборгованості за боргом, за нарахованими та несплаченими відсотками. Просив визнати протиправними дії ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» по стягненню заборгованості за кредитним договором; визнати дії ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «Оптіма Факторі» по обробці персональних даних ОСОБА_1 протиправними; зобов`язати ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «Оптіма Факторі» видалити всі персональні дані про ОСОБА_1 зі всіх баз, в тому числі електронних, які знаходяться у їх володінні, та знищити персональні дані про ОСОБА_1 (завірені від 15.04.2019 копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 та копію реєстраційного номера облікової картки платника податків); стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «Оптіма Факторі» на рахунок ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000000 грн. (десять мільйонів) грн, по 5000000 (п`ять мільйонів) грн. з кожного відповідача.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Договір № С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року містить інформацію про суму кредитного ліміту, умови та порядок видачі, розмір відсоткової ставки (річної), відповідальність сторін, він підписаний відповідачкою, сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору, на момент укладення договору позичальник не заявляв додаткових вимог щодо умов договору та в подальшому частково виконував його умови. 
ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та протягом тривалого періоду часу частково виконував зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується випискою по рахунку.
Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.
Відповідачем не заперечується факт отримання та використання кредитних коштів, зазначені дії було ним погоджено шляхом сплати відповідних платежів, а тому суд не вбачає підстав вважати, що між сторонами не склались договірні правовідносини.
Доводи відповідача щодо незгоди з розрахунком, спростовуються розрахунком заборгованості зробленим судом першої інстанції на підставі належних та допустимих доказів долучених до матеріалів справи. 
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки наданий до суду позивачем розрахунок заборгованості проведений з урахуванням річної відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 127,60 %. Такий розмір відсоткової ставки у тексті спірного кредитного договору (п. 4 Угоди) згадується в якості реальної річної процентної ставки, яка згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» відображає загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту. Оскільки до суду не було надано текст Тарифів банку або ДКБО в редакції, що була чинною станом на час підписання відповідачем Угоди, а саме 15.04.2019 року, тому на підставі наданих доказів неможливо визначити з яких саме платежів складається реальна річна процентна ставка в розмірі 127,60 %. Таким чином, розрахунок заборгованості слід проводити виходячи з відсоткової ставки 24% річних за користування кредитом, яка вказана у п. 2.3 Угоди. Також, проведений розрахунок із нарахуванням відсотків за період з 19.04.2019 року по 21.05.2020 року. Однак, у п. 7 Угоди відповідач та АТ «Ідея Банк» визначили, що строк кредитування складає 1 рік з дати укладення Угоди, тобто з 15.04.2019 року по 14.04.2020 року, а отже відсотки за користування кредитом не могли нараховуватися поза межами строку кредитного договору, тобто після 14.04.2020 року. Можливість автоматичної пролонгації строку кредитування у п. 7 Угоди була пов`язана з ініціативою банку. До суду не було надано доказів того, що АТ «Ідея Банк» проявило ініціативу щодо продовження строку кредитування або надсилало будь-які повідомлення відповідачу з приводу продовження строку кредитування.
Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розрахунок заборгованості відповідача повинен був розраховуватись виходячи з даних, які наведені у виписці по його рахунку з урахуванням відсоткової ставки 24% річних за користування кредитом та з періодом нарахування відсотків за користування кредитом до 14.04.2020 року. При цьому, в порядку статті 534 ЦК України суми здійснених відповідачем платежів для виконання зобов`язання за договором мають спочатку враховуватися в рахунок погашення процентів, а потім в рахунок основної суми боргу за кредитом.
Виходячи з вищевикладеного судова колегія погоджується з висновком суду, що стягненню з відповідача на користь Товариства підлягає заборгованість у розмірі 15 550,84 грн, яка складається з: 13663,39 грн заборгованості за фактично отриманими кредитними коштами та 1887,45 грн заборгованості за відсотками. 
Відповідач не надав даних, що свідчать про повне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Надана позивачем виписка про рух коштів по картці підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також розмір заборгованості за кредитом станом на 19 грудня 2023 року, тобто охоплює у повному обсязі період за який пред`явлено до стягнення заборгованість.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що наявні у справі докази в своїй сукупності підтверджують погодження сторонами всіх істотних умов договору, факт надання Банком кредитних коштів ОСОБА_1 , користування ними та не повернення апелянтом наданих позивачем коштів у повному обсязі.
А отже, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову є обґрунтованими, такими, що відповідають встановленим обставинам у справі. Тому безпідставними є посилання та доводи апелянта на відсутність у нього боргових зобов`язань перед позивачем та їх розміру.
За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
19.12.2023 року АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» уклали Договір факторингу № 19/12-2023.
Пунктом 2.1. Розділу 2 договору, передбачено, що клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. 
Згідно з п. 2.2. договору факторингу, право вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступається в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток№2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом к актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору в електронному вигляді засобами поштового зв`язку в день укладання цього договору. 
Друкований реєстр боржників після належного підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. 
Відповідно до реєстру боржників № 3 від 19.12.2023 року до Договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 року, ТОВ «Оптіма Факторинг» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором №С-506-007381-19-980 на загальну суму 46362,26 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 15986,08 грн., заборгованість за відсотками 30376,18 грн.
22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/12-2023.
Пунктом 2.1. Розділу 2 договору, передбачено, що клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. 
Згідно з п. 2.2. договору факторингу, право вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступається в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток№2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №3), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору в електронному вигляді засобами поштового зв`язку в день укладання цього договору. 
Відповідно до реєстру боржників №3 від 22.12.2023 року до Договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором №С-506-007381-19-980 на загальну суму 46362,26 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 15986,08 грн., заборгованість за відсотками 30376,18 грн.
07.07.2025 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» направило боржнику ОСОБА_1 досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року, що підтверджується списком згрупованих відправлень та описом вкладень у цінний лист, в якій повідомлено розмір боргу, попереджено про необхідність його повернення та вказано про передачу прав вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
Твердження відповідача про неповідомлення його щодо відступлення права вимоги за спірним договором спростовується матеріалами справи.
Крім того, відповідно до ст. 516 ЦК України боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Виходячи з вищевикладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено факт права вимоги у ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 за договором №С-506-007381-19-980 від 15.04.2019 року.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання дій ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» по стягненню заборгованості протиправними, визнання дій відповідачів по обробці персональних даних ОСОБА_1 протиправними, зобов`язання видалити всі персональні дані про ОСОБА_1 зі всіх баз та стягнення моральної шкоди, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 7 Кредитного договору сторони погодилися, що кожна із них зобов`язана зберігати повну конфіденційність фінансової, комерційної та іншої інформації, отриманої від іншої сторони, та не розголошувати її, за винятком випадків, прямо передбачених законом, цією Угодою чи ДКБО.
Право вимоги за спірним кредитним договором було передано від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Оптіма Факторинг» 19.12.2023 року, а потім 22.12.2023 року право вимоги було передано від ТОВ «Оптіма Факторинг» до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал». 
На час укладення даних договорів факторингу, абзац 3 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» прямо передбачав право кредитодавця, нового кредитора, колекторської компанії здійснювати обробку персональних даних споживача, а також персональних даних, що містяться у матеріалах та даних, зібраних у процесі взаємодії при врегулюванні простроченої заборгованості.
Закон України «Про захист персональних даних» в п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 11 підставами для обробки персональних даних визначає, зокрема укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних, необхідність захисту законних інтересів володільця персональних даних або третьої особи, якій передаються персональні дані.
В даному випадку інтерес ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» щодо отримання та обробки персональних даних відповідача є законним, оскільки вони отримали право вимоги до нього на підставі відповідних правочинів. Потреби захисту основоположних прав і свобод відповідача у зв`язку з передачею та обробкою його даних не переважали законні інтереси ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», оскільки законні інтереси цих юридичних осіб стосувалися виконання відповідачем договірних грошових зобов`язань, які відповідач взяв на себе добровільно. Іншими словами, передання та обробка персональних даних відповідача від первісного кредитора до наступних кредиторів відповідає вимогам закону та інтересам економічного добробуту в Україні, оскільки особа, яка добровільно взяла на себе грошові зобов`язання за кредитним договором, має виконати ці зобов`язання перед первісним кредитором або перед третіми особами, яким первісний кредитор законно відступив право вимоги.
Отже, відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання дій ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» по стягненню заборгованості зі ОСОБА_1 протиправними, визнання дій відповідачів по обробці персональних даних ОСОБА_1 протиправними, зобов`язання відповідачів видалити всі персональні дані про ОСОБА_1 зі всіх баз. 
Оскільки, вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від вищевказаних вимог за зустрічним позовом, тому у їх задоволенні також слід відмовити.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 вказано, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Позивачем у якості доказів на підтвердження підстав для стягнення 7000 гривень за надання правничої допомоги надано: договір про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року; додаткова угода №1/1 від 01.07.2024 року до договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року; форма акту прийому-передачі реєстру боржників до акту №1 прийому-передачі Реєстру боржників за догвором про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року, відповідно до якого вбачається, що Адвокатським об`єднанням «Правовий Курс» здійснює правничу допомогу ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а саме судовий супровід за кредитними договорами, зокрема до боржника ОСОБА_1 ; Акт №1 прийому-передачі Реєстру боржників за договором про надання правничої допомоги від 24.07.2025 року, відповідно до Умов п. 3.1.1 Договору якого, Клієнт сплачує на користь Об`єднання 7000 гривень за проведення консультації з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовку проекту позовної заяви для направлення до суду (однієї позовної заяви згідно реєстру боржників); платіжна інструкція, згідно до якої ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок Адвокатського об`єднання «Правовий Курс» грошові кошти у розмірі 1809 000 гривень, у призначенні платежів вказано: сплата за послуги по стягненню заборгованості, згідно акту №1 від 24.07.2025 року за договором №02-24 від 01.07.2024 року; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6416 від 23.05.2019 року виданого на ім`я Ушакевич М.П.
Враховуючи характер виконаних адвокатом робіт з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, в межах подання розгляду та вирішення позовної заяви, критерію необхідності подання відповідних документів, значимості таких дій у справі, та витраченого часу представником у даній справі, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2347,80 грн.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду.
Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, ухвалив законне та обґрунтоване рішення по суті позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому рішення суду відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду м.Харкова від 15 грудня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:       О.В. Маміна
Судді:  О.Ю. Тичкова
В.Б. Яцина