ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

25 травня 2026 року	Справа №160/6376/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» до Південно-Східної митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» (вул. Роде Карла, буд. 169, м. Дніпро, 49035, код ЄДРПОУ 44885780) до Південно-Східної митниці (вул. Княгині Ольги, буд. 22, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ 43971371), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Південно-Східної митниці про коригування митної вартості товарів №UA110140/2025/000052/1 від 04.12.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110140/2025/000216. 
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ТОВ «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» з метою митного оформлення товарів подало до митниці електронні митні декларації, в яких обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною контракту та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України, які не містили розбіжностей та ознак підробки, а, навпаки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що, в свою чергу, виключало можливість витребування митницею у декларанта додаткових документів у розумінні приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України. Однак, відповідач, не зважаючи на вищенаведене, посилаючись на формальні підстави, витребував у позивача додаткові документи. Позивач повідомив митний орган, що не має можливості надати інші витребувані документи, з огляду на їх відсутність. Проте, відповідач, не здійснивши повну перевірку відомостей, що містяться в наданих документах, що підтверджують заявлену митну вартість та правильність розрахунку, здійсненого декларантом, не упевнившись в достовірності та точності заяв, документів та розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до яких загальна митна вартість задекларованих товарів була скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України. При цьому, позивач зауважує, що зазначена в митних деклараціях митна вартість товарів у повній мірі співпадає з митною вартістю товарів, що відображена у документах, поданих відповідно до статті 53 Митного кодексу України, які у повній мірі підтверджують розмір заявленої митної вартості товару за ціною контракту. Натомість, всі вказані у спірних рішеннях зауваження митниці носять формальний характер та не свідчать про дійсну наявність розбіжностей, а надані позивачем документи, повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості. Таким чином, не погоджуючись з висновками відповідача та винесеними ним рішеннями, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
08.04.2026 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що під час здійснення Дніпровською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатам розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
Щодо заяви відповідача про повернення позовної заяви без розгляду у зв`язку із відсутністю повноважень представника позивача представляти інтереси позивача, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться відповідні документи щодо наявності повноважень у представника позивача, які були дослідженні судом під час вирішення питання про відкриття провадження у цій справі.
13.04.2026 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній підтримав обґрунтування викладені в позовній заяві, просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
20.04.2026 до суду надійшли заперечення від митного органу на відповідь на відзив, в якому останній вказує на необґрунтованість вимог та доводів позивача, просить в задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 року у задоволенні заяви Південно-Східної митниці про розгляд справи №160/6376/26 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» до Південно-Східної митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови відмовлено.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 16 червня 2025 року між іноземною компанією Wenzhou Seineca International Corporation, China (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ЛОГІСТІК ГРУПП» (Покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт №WSICILG/25 (далі - Контракт №WSICILG/25).
За умовами даного Контракту №WSICILG/25:
п.1. – Продавець продає, а Покупець купує замовлені товари (надалі іменований Товар), згідно з умовами, викладеними в цьому Контракті.
п.2.1. – Валютою контракту є долар США. Ціна на Товари вказуються в Інвойсах до цього Контракту на кожну парію, що відвантажується.
п.2.2. – Загальна вартість Контракту складає загальну суму Інвойсів. 
п.3.1. – Продавець постачає Покупцю Товар на умовах, зазначених в інвойсі (згідно з Інкотермс, редакції 2010 року).
п.4.1. – Товар має бути відвантажений протягом 150 днів після оплати. Якщо відвантаження товару затримується, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 0,05% від загальної вартості Інвойсу за кожен день затримки. Якщо Продавець не відвантажує Товар протягом 70 днів після отримання передоплати, то він зобов`язаний повернути передоплату та сплатити штраф у розмірі 1% від вартості Інвойсу.
п.5. – Контракт дійсний до 31.12.2029.
п.6.1. – Якщо в Інвойс немає особливих вказівок, товар відвантажується у своїй стандартній упаковці. Маркування товару має відповідати експортним вимогам.
п.6.2. – Вартість тари та упаковки включені у вартість товару. Тара та упаковка вторинному використанню та поверненню не підлягають.
п.9.1. – Товар супроводжується наступними документами: пакувальним листом; комерційним інвойсом (інвойсом); контракт.
п.9.2. – Усі поправки та доповнення до цього Контракту є дійсними лише у випадку, якщо вони складені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох Сторін.
В грудні 2025 року за Контрактом №WSICILG/25 в адресу Позивача, на умовах поставки FOB CN Ningbo (Китай), надійшли Товари (масляні фільтри, паливні фільтри, повітряні фільтри), торговельної марки Wissen (країна відправлення - CN (Китай), на загальну суму 14 225,69 доларів США, назва яких, кількість, ціни та інші умови обумовлено сторонами у рахунку-фактурі (Інвойсі) ІNVOICE №FH25623 від 16.09.2025.
03.12.2025 для здійснення митного оформлення товарів за Контрактом №WSICILG/25, Позивачем до Південно-Східної митниці була подана електронна митна декларація (далі - ЕМД) за №25UA110140010424U0.
Під час декларування вказаного товару, керуючись статтями 57 та 58 МК України, загальна вартість товару визначена декларантом за основним методом – а саме, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Разом з ЕМД №25UA110140010424U0 Позивачем було подано митному органу документи для здійснення митного контролю та митного оформлення, перелік яких зазначено в графі 44 декларації, а саме:
- пакувальний лист PACKING LIST №FH25623 від 16.09.2025 (код документу 0271),
- рахунок-фактуру (інвойс) COMMERCIAL ІNVOICE №FH25623 від 16.09.2025 (код документу 0380),
- коносамент BILL OF LADING №COSU9503479750А від 02.10.2025 (код документу 0705),
- міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №UN/1900/1 від 27.11.2025 (код документу 0730),
- документ про походження товару (Declaration of origin) – зокрема, ІNVOICE №FH25623 від 16.09.2025 (код документу 0862),
- заявку на транспортно-експедиторське обслуговування №1 від 19.11.2025 до договору на транспортно експедиторського обслуговування №209 від 19.11.2025 (код документу 3000),
- банківський платіжний документ, що стосується товару – зокрема, SWIFT від 23.10.2025 (код документу 3001),
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги – зокрема, рахунок на оплату (інвойс) №1223 від 27.11.2025 (код документу 3004),
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги – зокрема, рахунок на оплату (інвойс) №20250110 від 01.10.2025 (код документу 3004)
- банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг – зокрема, платіжна інструкція №866 від 01.12.2025 (код документу 3005),
- банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг – зокрема, SWIFT від 06.11.2025 (код документу 3005),
- довідка про транспортні витрати №11455РР від 27.11.2025 (код документу 3007),
- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією – зокрема, висновок експерта №ГО-1567 від 14.11.2025 Дніпропетровської ТПП (код документу 3016),
- зовнішньоекономічний контракт №WSICILG/25 від 16.06.2025 (код документу 4104),
- договір транспортно експедиторського обслуговування №209 від 19.11.2025 (код документу 4301),
- договір транспортно експедиторського обслуговування №953 від 10.01.2023 (код документу 4301),
- договір з транспортного експедиторського обслуговування №DASHENGILG/25 від 01.10.2025 (код документу 4301).
Крім того, декларантом була подана декларація митної вартості (ДМВ) №8024 від 03.12.2025, про що зазначено у графі №7 ЕМД №25UA110140010424U0, в якій також наведені відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до вимог МК України, до ціни товару були додані витрати на транспортування (складова митної вартості), у розмірі 120 531,56 грн, та відображені у ДМВ №8024.
Південно-Східна митниця розглянувши подані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів відповідно до ЕМД №25UA110140010424U0, та не погодившись з заявленою митною вартістю товарів, направила позивачу (декларанту) електронне повідомлення, в якому повідомила, що за результатами формато-логістичного контролю автоматизованою системою управління ризиків (АСУР) згенеровано обов`язкові форми контролю: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребовування документів, які підтверджуються митну вартість товарів», та посилаючись на нібито виявлені розбіжності в документах, відповідно до ст.53 МК України зобов`язала декларанта надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, а саме:
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Також, митний орган повідомив, що згідно п.6 ст.53 МУ України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. Строк подання документів 10 днів.
Декларант повідомив листом №1 від 04.12.2025, що він не має можливості надати додаткові документи в 10-ти денний термін.
Дніпровська митниця повідомила Позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: «При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів виявлено оцінюваної партії товарів виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів відповідно до ст.54, ч.6, п.3. У зв`язку з неможливістю використання обраного декларантом методу визначення митної вартості, згідно ст.55 МКУ було винесене рішення про визначення митної вартості по товарам №1, 2 та 3 №UA110140/2025/000052/1 від 04.12.2025».
У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA110140/2025/000052/1 від 04.12.2025 Відповідачем зазначено наступне:
«…ТОВ «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» за ЕМД від 03.12.2025 №25UA110140010424U0 до митного контролю та оформлення заявлено партію товару, імпортовану за зовнішньоекономічним контрактом від 16.06.2025 №WSICILG/25, укладеним з компанією «WENZHOU SEINECA INTERNATIONAL CORPORATION» (Китай), Інвойсом від 16.09.2025 № FH25623.
1. У графі 44 ЕМД декларантом заявлено характер угоди-контракт з виробником (4104).У відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» код документа 4104 це Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. Згідно відомостей електронного інвойсу ЕМД, виробник товару WENZHOU SEINECA INTERNATIONAL CORPORATION. Торгівельна марка товарів № 1 – нема даних. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі:– копія ліцензії на виробництво товару;– копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару;– копія сертифікату на систему якості товару;– копія сертифікату продукції власного виробництва;– копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. При цьому у контракті відсутні відомості щодо безпосереднього виробника та торгівельної марки.
2. У наданому Інвойсі від 16.09.2025 № FH25623 також відсутні відомості щодо виробника товару. Оцінювана партія товару слідує відповідно до контракту №16.06.2025 № WSICILG/25.
3. До митного контролю за ЕМД від 03.12.2025 № 25UA110140010424U0 надано Банківські платіжні документи swift б/н від 23.10.2025. У графі «Remittance information» платіжного документа наявне посилання лише на Зовнішньоекономічний контракт від 16.06.2025 № WSICILG/25. Номери Рахунків-проформи або інвойсів у гр. «Remittance information» відсутні, тому є сумніви щодо оплати вказаної суми саме за товари за ЕМД № від 03.12.2025 №25UA110140010424U0.
4. Декларантом до митного контролю надано договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 19.11.2025 № 209, укладений між ТОВ «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» (клієнт) та ТОВ «АРДІ ЛОГІСТІКС» (експедитор). Вартість транспортно-експедиційних витрат додана до заявленої митної вартості оцінюваного товару згідно рахунку від 27.11.2025 № 1223, виставленого ТОВ «АРДІ ЛОГІСТІКС». При цьому, морське перевезення забезпечено компанією «NINGBO HARMONY INTERNATIONAL LOGISTICS CO. LTD» (згідно коносаменту від 02.10.2025 № COSU9503479750A), автомобільне – ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ 2685114137)» (згідно автомобільної накладної CMR від 27.11.2025 № UN/1900/1). Документальне підтвердження наявності договірних відносин експедитора ТОВ «АРДІ ЛОГІСТІКС» з компаніями «NINGBO HARMONY INTERNATIONAL LOGISTICS CO. LTD» та ФОП ОСОБА_1 декларантом до митного контролю не надано…
…Враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності, заявлений декларантом метод визначення митної вартості товарів, не може бути застосований, відповідно до частини 6 статті 54 та частини 2 статті 58 МКУ. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД від 03.12.2025 № 25UA110140010424U0 (№ UA110140/2025/010424) відмова декларанта від надання додаткових документів, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей у повному обсязі, унеможливлює об`єктивну перевірку числового значення митної вартості заявлених товарів. За відсутністі документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований, відповідно до частини 2 статті 58 МКУ та пункту 2 частини 6 статті 54 МКУ. 
Заявлений рівень митної вартості товару №1: «Обладнання для фільтрування палива чи мастил у двигунах внутрішнього згоряння екскаваторної техникі» - 6,106662 дол. США/кг.; товару № 2: «Обладнання для фільтрування або очищення газів, фільтри забору повітря для двигунів внутрішнього згоряння» - 5,784595 дол. США/кг; товару № 3: « Обладнання для фільтрування або очищення повітря для екскаваторної техникі» - 3,127529 дол. США/кг; У митного органу наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а саме:
для товару № 1: «Обладнання для фільтрування палива чи мастил у двигунах внутрішнього згоряння » - на рівні 6,72 дол. США/кг., оформленого за ЕМД від 29.10.2025 № 25UA401020049405U9 з урахуванням опису товару, характеру зовнішньо-економічної операції, комерційних умов поставки, заявлених торгівельної країни та країни походження. товару № 2: «Фільтри повітряні ДВЗ, не призначені для використання та встановлення у прилади, що працюють на газовому паливі, для встановлення виключно на автотранспортні засоби» - на рівні 8,02 дол. США/кг оформленого за ЕМД від 10.11.2025 №25UA205050044022U5 з урахуванням опису товару, характеру зовнішньо-економічної операції, комерційних умов поставки, заявлених торгівельної країни та країни походження. товару № 3: «Обладнання для фільтрування повітря, яке поступає до салону транспортного засобу: -фільтр салону для автомобільного транспорту » - на рівні 8,14 дол. США/кг оформленого за ЕМД від 21.11.2025 № 25UA305160030245U3 з урахуванням опису товару, характеру зовнішньо-економічної операції, комерційних умов поставки, заявлених торгівельної країни та країни походження.
Рішенням про коригування митної вартості товарів за
№UA110140/2025/000052/1 від 04.12.2025 скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення, яка вплинула на збільшення відповідних платежів, а саме на збільшення суми ПДВ у розмірі 37 260,78 грн., що нараховується за митною вартістю, та відображена в ЕМД №25UА110140010464U8 від 04.12.2025 (після коригування митної вартості).
Не погодившись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 року).
Згідно з частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.
Митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 4 статті 53 Митного кодексу передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 Митного кодексу України).
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина 6 статті 53 Митного кодексу України).
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною першою статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до частин другої, третьої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Приписами статті 337 Митного кодексу України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 цього Кодексу, контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари зобов`язаний здійснювати митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів.
Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з частиною другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 7 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів (від першого до шостого). У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 Митного кодексу України).
Згідно з частиною шостою статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 в адміністративній справі №803/667/17.
Отже, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. 
Як зазначено вище, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110140/2025/000052/1 від 04.12.2025.
Судом встановлено, що за змістом рішення про коригування митної вартості товарів вказано на те, що «За результатами формато-логічного контролю автоматизованою системою управління ризиків за ЕМД №25UА110140010464U8 від 04.12.2025 згенеровано обов`язкові форми контролю 105-2 «Контроль правильност визначення митної вартост товарiв» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
Суд зазначає, що спрацювання автоматизованої системи управління ризиками (АСУР), яку відповідач використав для визначення форми та обсягу митного контролю відповідно до вимог частини 2 статті 361 МК України, ще не свідчить про наявність порушення, а лише про необхідність додаткової перевірки для підтвердження або спростування такої можливості.
АСУР не є програмним продуктом, який містить інформацію про митну вартість імпортованих товарів, а спрямована виключно на те, що б застерегти посадових осіб митниці про ті митні формальності, які йому доцільно провести, за необхідності, для дотримання норм законодавства під час здійснення митного контролю.
Спрацювання системи АСУР є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеному в постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №818/1186/17, зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.
Враховуючи викладене, наведене свідчить про те, що відповідач дійшов помилкового висновку про правомірність поширення права витребування ним у декларанта додаткових документів, у зв`язку з відхиленням рівня задекларованої митної вартості товарів декларантом від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
Щодо повноти інформації про митну вартість та її складові, суд зазначає наступне.
Наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 МК України.
Так, суд зазначає, що відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У даному випадку, матеріалами справи встановлено, що позивачем надано достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.
При цьому, у поданих позивачем документах для підтвердження митної вартості товарів відсутні будь-які розбіжності, ознаки підробки або відомості, які б не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів.
Щодо надання платіжного документу.
Відповідно до умов рахунку COMMERCIAL INVOICE №FH25623 від 16.09.2025 ТОВ «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» узгодило поставку товарів на суму у розмірі 14 225,69 доларів США на умовах 100% передплати, що було сплачено ТОВ «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» в повному обсязі 23 жовтня 2025 згідно платіжного документу SWIFT від 23.10.2025 з призначенням платежу: контракт №WSICILG/25 від 16.06.2025.
Таким чином, надані митному органу банківські платіжні документи SWIFT від 23.10.2025 на суму 14 225,69 доларів США складає загальну суму 100% передплати, що стосуються саме цієї поставки та підтверджують вартість отриманого товару.
Також, виходячи з правової позиції Вищого адміністративного суду України, слід зазначити, що «платіжне доручення є доказом щодо виконання (неналежного виконання) покупцем умов зовнішньоекономічного договору, а не доказом розбіжностей у документах чи неповноти документів, доданих до митної декларації».
Так, у справі №826/13142/13-а Вищий адміністративний суд України зауважив, що за змістом статті 53 Митного кодексу України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено. Зміст цієї норми вказує на те, що митне оформлення товару повинно бути здійснено як у випадку, коли оплата за договором здійснена вчасно, так і у випадку, коли оплата за товар здійснена з порушенням встановлених строків або не сплачена взагалі.
При цьому несвоєчасність оплати партії товару не вказує на розбіжність даних, які містяться у наданих для митного оформлення документах, а лише вказує на порушення умов господарського договору.
Таким чином, з викладених підстав вбачається, що саме по собі платіжне доручення не є тим достовірним доказом, який може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару, а відтак - не є підставою для сумнівів у правильності визначенні митної вартості і твердження про розбіжність у поданих документах.
Щодо включення до ціни товару на умовах поставки FOB витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару
За офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс в редакції 2010 року) FOB FREE ON BOARD (... named port of shipment) – Франко-борт (... назва порту відвантаження) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Тобто, базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення. Після передачі товару перевізнику, всі супутні та непередбачені витрати оплачує покупець.
Таким чином складовими митної вартості товару є інвойсна вартість та вартість перевезення товарів з порту Ningbo (Китай) поміщених на борт судна, до місця ввезення на територію України.
З метою доставки товарів з порту Ningbo (Китай) на територію України, між ТОВ «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» (Клієнт) та компанією «NINGBO HARMONY INTERNATIONAL LOGISTICS CO. LTD» (Експедитор) укладено договір доставки морським транспортом №DASHENGILG/25 від 01.10.2025.
За умовами договору №DASHENGILG/25 від 01.10.2025, Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організувати за винагороду і за рахунок Клієнта послуги з доставки морем, на умовах, вказаних в інвойсах. 
Так, сторонами було узгоджено інвойс INVOICE №20250110 від 01.10.2025 з доставкою з порту Ningbo (Китай) до порту Gdansk (Польща) вартість перевезення 1 800,00 доларів США., контейнер №BEAU6212982. Вартість перевезення сплачено в повному обсязі 06 листопада 2025 згідно платіжного документу SWIFT від 06.11.2025 з призначенням платежу: контракт №DASHENGILG/25 від 01.10.2025. 
В подальшому ТОВ «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» (Клієнт) уклало договір транспортно-експедиторського обслуговування №209 від 19.11.2025 з ТОВ «АРДІ ЛОГІСТІКС» (Експедитор) за умовами якого Експедитор бере на себе зобов`язання за винагороду, за дорученням і за рахунок Клієнта виконати або організувати виконання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування і організації перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг Клієнтові за погодженням Сторін. Умови перевезення, вид і найменування вантажу, вид транспорту, розмір плати Експедиторові, пункти відправлення та призначення, а також інші умови пов`язані з виконанням цього Договору, встановлюються за угодою Сторін і оформлюються Заявками, по формі погодженій Сторонами в додатку №1 до цього Договору.
19 листопада 2025 року ТОВ «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» погодило з ТОВ «АРДІ ЛОГІСТІКС» заявку №1 на транспортно-експедиторське обслуговування, а саме організацію автоперевезення за межами України з м. Гданськ та по території України в м.Дніпро, загальною вартістю 68 530,00 грн. Експедитором був виставлений рахунок №1223 від 27.11.2025 на суму 68 530,00 грн., що було сплачено ТОВ «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» в повному обсязі згідно платіжної інструкції №866 від 01.12.2025.
Так, між ТОВ «АРДІ ЛОГІСТІКС» (Замовник) та ТОВ «НОРДЕКС ГРУПП» (Експедитор) укладений договір на транспортно-експедиторське обслуговування за внутрішнім та міжнародним сполученням №0508 від 05.08.2020р., за умовами якого Виконавець за плату зобов`язується доставити довірений йому Замовником вантаж автомобільним транспортом в пункт призначення у встановлений строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (отримувачу) на умовах і в порядку, що погоджені Сторонами у цьому Договорі, у відповідності з вимогами чинного законодавства України та міжнародних правил перевезень, а також з правами та обов`язками Сторін, передбаченими цим Договором. Виконавець має право покладати виконання цього Договору на третіх осіб (Перевізників), залишаючись відповідальним перед Замовником за надання послуг.
Між ТОВ «НОРДЕКС ГРУПП» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Експедитор) укладено договір на надання транспортно-експедиторських послуг №953 від 10.01.2023 під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом, за умовами якого Експедитор надає послуги транспортно-експедиційного обслуговування та перевезення вантажів по території України і міжнародному сполученні автомобільним транспортом.
Під час декларування товарів декларантом надано митному органу транспортні документи, та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів з порту Ningbo (Китай) на територію України, а саме:
договір перевезення морським транспортом №DASHENGILG/25 від 01.10.2025;
інвойс №20250110 від 01.10.2025, в якому зазначено маршрут перевезення та інші дані, що стосуються товару та вартість перевезення;
SWIFT від 06.11.2025 на суму 1 800,00 доларів США;
договір транспортного експедирування №209 від 19.11.2025р.;
заявку №1 від 19.11.2025 до договору №209 транспортно експедиторського обслуговування від 19.11.2025, в якій зазначено маршрут перевезення, та інші дані, що стосуються товару;
рахунок на оплату №1223 від 27.11.2025, які підтверджують вартість перевезення оцінюваних товарів, як за кордоном (з порту Gdansk (Польща) до п/п Ягодин, тобто до місця ввезення на митну територію України) так і по території України (з п/п Ягодин до складу Замовника в м. Дніпро), а саме суму у розмірі 68 530,00 грн.;
довідку №11455РР від 27.11.2025, яка підтверджує вартість перевезення оцінюваних товарів, як за кордоном (з порту Gdansk (Польща) до п/п Ягодин, тобто до місця ввезення на митну територію України) суму у розмірі 43 080,00 грн., так і по території України до місця призначення. В довідці №11455РР від 27.11.2025 вказано також про те, що страхування вантажу не здійснювалось;
коносамент BILL OF LADING №COSU9503479750A від 02.10.2025, який підтверджує маршрут перевезення, та інші дані, що стосуються товару;
міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №UN/1900/1 від 27.11.2025, яка підтверджує маршрут перевезення, та інші дані, що стосуються товару;
платіжну інструкцію №866 від 01.12.2025;
договір на транспортно-експедиторське обслуговування за внутрішнім та міжнародним сполученням №0508 від 05.08.2020;
договір на надання транспортно-експедиторських послуг №953 від 10.01.2023.
Відповідно до даних поданої Декларацій митної вартості до ЕМД у гр.20 «витрати на транспортування до пункту пропуску «Ягодин-Дорогуск» по товарам №1, №2 та №3» дорівнюють 120 531,56 грн., у гр.21 «витрати на навантаження, вивантаження та обробку по товарам №1, №2 та №3» відсутні.
Додаткові витрати зі страхування товару він не поніс, так як страхування товару не здійснювалось, що підтверджується довідкою №11455РР від 27.11.2025, яка надавалась митному органу під час декларування товарів.
Щодо відомостей про виробника товару, суд зазначає, що сертифікат не є документом, який відповідно до частини 2 статті 53 МК України підтверджує заявлену митну вартість, у зв`язку з чим, не є достатньою підставою для відмови в оформленні товару за основним методом визначення митної вартості.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що зазначені висновки відповідача є помилковими та не можуть бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та оформлення карти відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що товариством з обмеженою відповідальністю «Імпорт Лоджістік Групп» надано всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, які необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.
Натомість всупереч частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Умовами частини 2 статті 57 Митного кодексу України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Відповідно до частини 3 статті 57 Митного кодексу України визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 2 статті 57 Митного кодексу України).
Частиною 4 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд зазначає, що досліджені судом первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.
Крім того, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення митного органу є необґрунтованим, а висновки відповідача базуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.
З урахуванням наведеного вище рішення про коригування митної вартості товарів Південно-Східної митниці №UA110140/2025/000052/1 від 04.12.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110140/2025/000216, є протиправними та підлягають скасуванню. 
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Лоджістік Групп».
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» до Південно-Східної митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Південно-Східної митниці про коригування митної вартості товарів №UA110140/2025/000052/1 від 04.12.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110140/2025/000216. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ЛОДЖІСТІК ГРУПП» (вул. Шепарда Алана, буд. 14, секція 3, кв. 96 м. Дніпро, 49089; ЄДРПОУ 41795971) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна