Справа № 375/961/26
Провадження № 2/375/913/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року 

Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючого судді Антипенка В. П.,
за участю секретаря судового засідання: Голованової В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «КОШЕЛЬОК» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 7250,00 грн., та судових витрат, у тому числі витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн. 
В обґрунтування позову зазначає, що 29.04.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3299410376-329364. 
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань відповідачем утворилася заборгованість за кредитом, яка на 22.04.2026 становить 6800,00 грн, з яких: 2000,00 заборгованості з основного боргу, 4800,00 грн заборгованості за відсотками.
Заборгованість за цим кредитним договором відповідач не погасив, внаслідок чого позивач, посилаючись на приписи ст. 512,514, 1082 ЦК України, звернувся до суду. 

11.05.2026 представником відповідача було направлено відзив на позов, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог.
Свої заперечення представник відповідача мотивував тим, що з урахуванням того, що кредитний договір було укладено 29.04.2021, строк позовної давності сплив 26.07.2024. Відповідач вказує не неправильний розрахунок відсотків за кредитом. Крім того, за підрахунками представника відповідача, сума заборгованості мала б становити 3200 грн. Також відповідач заперечив проти обгрунтованості витрат на правничу допомогу.
28.05.2026 предствник позивача направив на адресу суду додаткові пояснення, у яких заперечив проти доводів відповідача. Вказував, що дійсно, умовами індивідуальної частини кредитного договору, укладеного між сторонами, було передбачено застосування процентної ставки у розмірі 2% за кожен день користування кредитними коштами у межах погодженого строку кредитування.
Однак, при первинному формуванні розрахунку заборгованості Позивачем було враховано загальні умови кредитування, які діяли у відповідний період для стандартних кредитних продуктів ТОВ «Кошельок» та передбачали базову процентну ставку у розмірі 2,2 % за кожен день користування кредитом. 
При цьому представник звернув увагу суду на те, що кредитний договір, заборгованість за яким є предметом розгляду у даній справі, був не першим договором між сторонами, а фактично двадцятим кредитним договором, укладеним між Позивачем та Відповідачем. З огляду на попередню кредитну історію Відповідача та належне виконання ним більшості попередніх кредитних зобов`язань у встановлені строки, Товариством в індивідуальному порядку було сформовано для Відповідача спеціальну пропозицію зі зниженою процентною ставкою у розмірі 2% на день, що є нижчою за базову ставку, яка застосовувалась до стандартних кредитних продуктів у відповідний період. Таким чином, при здійсненні первинного розрахунку заборгованості мала місце технічна помилка щодо застосування базової процентної ставки 2,2 % замість індивідуально погодженої сторонами ставки 2 % на день.
У зв`язку з наведеним позивачем здійснено перерахунок заборгованості відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, а також долучено до матеріалів справи уточнений та вірний детальний розрахунок заборгованості, сформований із застосуванням погодженої сторонами процентної ставки у розмірі 2 % за кожен день користування кредитом.
При цьому зазначені обставини не спростовують факту належного укладення кредитного договору, отримання Відповідачем кредитних коштів та наявності у нього обов`язку щодо повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом відповідно до умов договору.
Крім того, представник позивача зазначає, що сторони договору погодили продовження строку користування кредитом на 90 днів з моменту укладення договору, по закінченню якого у відповідача виникає обов`язок повернути суму кредиту та нарахованих відповідно до умов договору процентів за користування кредитом, а у позивача виникає право отримати виконання обов`язку боржником, тобто право вимоги щодо повернення кредиту та нарахованих процентів. Умовою такого продовження є користування кредитом після закінчення Лояльного періоду. Тобто строк кредитування з 29.05.2021 до 26.08.2021 є погодженим сторонами договору.
Також представник позивача заперечив проти застосування строків позовної давності, вважаючи це безпідставним.

Ухвалою суду від 24.04.2026 провадження по справі відкрито.
Ухвалою суду від 20.05.2026 постановлено витребувати докази у АТ "СЕНС БАНК". 
Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.1 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.04.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3299410376-329364, за умовами якого товариство надає позичальнику кредит у розмірі 2000 грн (п.1.1 договору).
Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредит надається строком на 30 днів, початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. 
Згідно п. 3.1 договору, проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом.
Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є Додатком до цього Договору.
Відповідно до вимог частини 4 статті 11 Закону України " Про захист прав споживачів" сукупна вартість кредиту для Позичальника ( у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору за умови дотримання Позичальником Графіку розрахунків, що є Додатком цього Договору, становить 3333 грн., або 167% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 1333 грн., або 67% від суми кредиту. (п. 3.4)
Відповідно до п. 3.5 договороу, сторони погоджуються що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлений п.2.1 Договору або додатковими угодами між Сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п.3.4 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 2 (два) два проценти за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. 
Таким чином зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 1,85 розповсюджуються на весь період користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 Договору. (п. 3.5 договору)
Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після лттнчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні 212 ст. ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах:
3.7 Зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після тггнчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного періоду.
З наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 720 (сімсот тридцять) процентів річних, що становить 2 проценти в день від суми Кредиту за кожен день користування ним. (п. 3.9)
Додатком № 1 до договору сторони узгодили графік погашення кредиту, а саме по 28.05.2021.
Кредитний договір підписано відповідачем з використанням електронного цифрового підпису.
Своїм листом ТОВ «ТАС ЛІНК» підтвердило перерахування кредитних коштів відповідачеві на його платіжну картку НОМЕР_1 .
Відповідно до інформації, наданої АТ "СЕНС БАНК" від 09.06.2026,  ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 є клієнтом Банку. На його ім`я відкрито запитувану картку, маска якої № НОМЕР_1 , повний номер картки № НОМЕР_3 рахунок до картки № НОМЕР_4 ( валюта Українська гривня). 
З виписки, наданої банком, вбачається, що 29.04.2021 на рахунок відповідача позивачем було перераховано 2000 грн. 
Згідно позову загальна заборгованість на дату подання позову становить 7250,00 грн, з яких: 2000,00 заборгованості з основного боргу, 5250,00 грн заборгованості за відсотками.
Водночас, відповідно до розрахунку ціни позову, який додано до письмових пояснень представника позивача, (т. 1 а.с. 99-108 ), зроблено новий розрахунок кредитної заборгованості, яка становить 6800 грн, з яких 2000 грн. тіла кредиту, 4800 грн. заборгованості за відсотками.
При цьому заяви про зменшення ціни позову, у порядку визначеному ЦПК України, позивачем подано не було.
Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять.
Зважаючи на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаної заборгованості та відшкодування судових витрат.
Вирішуючи спір, судом враховано таке.
Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За вимогами ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду.
Так, у пункті 141 Постанови від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
Доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем надано не було.
Щодо розрахунку суми заборгованості по вказаним кредитними договорами, то суд зазначає таке.
Суд дійшов висновку, що вказаний договір про надання кредиту підписаний відповідачем, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів у кредит. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 2000,00 грн. підлягає задоволенню.
Пунктом 2.1. договору сторони передбачили початковий строк кредитування тривалістю 30 днів. Водночас, п. 3.6. сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового користування кредитом є відкладальною обставиною, що має наслідком продовження строку користування кредитом.
До спливу лояльного періоду (30 днів) відповідач не виконав свого обов`язку за договором, не повернула кредит та навіть не сплатив проценти за користування кредитом, що підтверджується доданим до позовної заяви детальним розрахунком заборгованості. 
Отже, на підставі вказаного пункту відбулася пролонгація договору та, як наслідок, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів. За таких обставин, нарахування відсотків за продовжений строк користування кредитними коштами, на думку суду, є правомірним.
Суд зазначає, що умови договору є чіткими і зрозумілими та не допускають подвійного трактування. Відповідач під час підписання кредитного договору, ознайомившись зі змістом договору, будь-яких зауважень щодо його умов не висловлювала, тобто в повній мірі погодилась з умовами договору, викладеними в ньому.
Розмір процентів за продовжений строк користування кредитними коштами у сумі 4800,00 грн нараховано згідно із умовами договору та підтверджено належними доказами. Обґрунтованих доводів щодо спростування суми заборгованості сторона відповідача не навела, а також не надала будь-якого власного розрахунку.
Суд звертає увагу на те, що хоча у наданих письмових поясненнях представник позивача вказує на необхідність зменшення суми стягнення відсотків та додає детальний їх розрахунок, однак заяви про зміну предмету та підстав позову у порядку, визначеному ЦПК України, до суду не подав.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем частково доведено суму заборгованості, заявлену у позовній заяві, та така підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Кошельок».
Отже, позов слід задовольнити частково, стягнути із відповідача 6800,00 грн.: у тому числі 2000,00 грн. заборгованості з основного боргу, 4800,00 грн заборгованості за відсотками.
Щодо застосування строку позовної давності, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п, 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України і метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року постановою КМУ «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27 червня 2023 р. № 651.
Крім того, відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
4 вересня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX.
Закон скасовує зупинення строків позовної давності на період дії воєнного стану, шляхом виключення п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Закон набрав чинності 04.09.2025.
Отже, з 12.03.2020 по 01.07.2023 перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 та по 04.09.2025 даний час перебіг строків позовної давності зупинено. 
А тому, строки позовної давності не були пропущені позивачем, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач просив стягнути із відповідача 7250,00 грн. Водночас судом вирішено стягнути 6800,00 грн, що становить 94 %.
Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути (2662,40 грн. х 94%) = 2502,65 грн. витрат по сплаті судового збору.
Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на таке.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання юридичних послуг від 12.02.2025, укладений із АБ «Герман Гурський та партнери», акт про надання надання послуг від 10.04.2026 та детальний опис робіт адвоката. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 10000,00 грн. 
З урахуванням приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Керуючись статтями 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» 6800,00 (шість тисяч вісімсот гривень 00 коп) грн. заборгованості, за кредитним договором № 3299410376-329364 від 29.04.2021, у тому числі 2000,00 грн. заборгованості з основного боргу, 4800,00 грн. заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» 2502,65 (дві тисячі п`ятсот дві гривні 65 коп) грн. витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» 3000,00 (три тисячі гривень 00 коп) грн. витрат на правову допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», 08135 вул. Антонова,8А, с. Чайки Бучанського району Київської області, код ЄДРПОУ 40842831.
відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя В. П. Антипенко