Справа № 563/348/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2026 року м.Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Загородько Н.А., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , начальник дільниці ТОВ ГК Автострада
- ч.4 ст.140 КпАП України, - 

встановив:

Згідно протоколу, 06.02.2026 01:10:00 на а/д М-06 КИЇВ–ЧОП, км 261+600, ОСОБА_1 будучи посадовою особою, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги, а саме: а/д М-06 Київ–Чоп, км 261+600, не ліквідував зимову слизькість проїзної частини дороги у терміни відповідно до вимог ДСТУ 3587:2022 та не вжив заходів для попередження, запобігання утворенню ожеледиці, не здійснив профілактичної попередньої обробки проїзної частини дороги протиожеледними матеріалами, що супутньо спричинило скоєння ДТП, в якій ТЗ DAF н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та ТЗ Mercedes V300D під керуванням ОСОБА_3 зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», п. 11 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених постановою КМУ №198 від 30.03.1994 р., та п. 1.5 ПДР України, чим порушив п. 1.5 ПДР - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.
Захисник ОСОБА_1 - Кургаєв Д.М. в письмових поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 вину не визнає. Вказав, що на автомобільній дорозі де сталися ДТП у відповідності до державних норм і стандартів, проводились роботи по обробці дорожнього покриття протиожеледними матеріалами. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній складу адміністративного правопорушення. Також подав відповідні документи, які свідчасть про виконання робіт.
Вивчивши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Так, відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, повв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
За загальними правилами, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані, зокрема: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху.
Однак, при складанні акту обстеження ділянки вулично-дорожньої мережі працівники поліції взагалі не вказали П. І. Б. представника підрозділу з експлуатації доріг відповідної юридичної особи. Проте, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки не в автоматичному режимі даний розділ Акту повинен бути обов`язково вірно заповнений.
Отже, невірно оформлений акт, з наявними порушеннями представниками патрульної поліції вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки не в автоматичному режимі щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06.02.2026 року, не містить всіх необхідних реквізитів.
Суд вважає, що даний Акт не є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаному із недотриманням ним п. 1.5 ПДР України, а саме, що його дії або бездіяльність створили небезпеку чи перешкоду для руху, загрожували життю або здоров`ю громадян та знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із завданням матеріальних збитків.
Як убачається з матеріалів справи, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 596579 передбачена відповідальність ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУПАП, а саме: «...Порушення правил, норм та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги, що стало супутньою причиною ДТП......».
ОСОБА_1 інкриміновано порушення ч. 4 ст. 140 КУпАП, а саме за неналежне експлуатаційне утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд з посиланням на п.3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», за якою посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху.
При цьому, зміст ч. 4 ст. 140 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, дана норма є бланкетною, тому наявність правопорушення може мати місце при порушенні посадовою особою відповідної норми законодавства, яка є обов`язковою складовою протоколу.
Протокол серії ЕПР 1 № 596579 не містить посилання на конкретні правила, норми і стандарти, що стосуються вимог та дій посадових осіб по належному утриманню проїзної частини.
Зокрема, у п. 38 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198, зазначено, що основними вимогами до транспортно-експлуатаційного стану дорожніх об`єктів є відповідність контрольованих показників окремих їх елементів і об`єктів у цілому ДСТУ 3587.
Саме ДСТУ-3587:2022 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану» містять приписи до снігоочищення вулиць і доріг населених пунктів після закінчення снігопаду або завірюхи стану проїзної частини, порядку та часу їх прибирання.
При складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , як посадової особи, працівниками поліції не було дотримано вищевказані вимоги законодавства, не вказано чи були та яким чином останнім порушено вимоги ДСТУ-3587:2022 та які саме, перебування їх у причинному зв`язку із ДТП.
Сама по собі посилання у протоколі на п. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух» та п. 1.5 ПДР України, які є загальними, не є належним виконанням вимог законодавства та не може бути підтвердженням вини ОСОБА_1 у порушенні вимог ч.4 ст.140 КУпАП. Вказані норми законодавства без їх взаємозв`язку із встановленими порушеннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, самостійно не утворюють склад адміністративного правопорушення.
Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідні положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Частиною 1 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст.252, 256, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-
постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя Загородько Н.А.