Справа  №359/6086/26
Провадження №2-о/359/191/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,
за участю заявника ОСОБА_1 ,
за участю представника заявника ОСОБА_2 ,
за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви.

1.1. В травні 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що протягом квітня 2023 року – травня 2026 року її чоловік ОСОБА_3 неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. З метою припинення такої протиправної поведінки ОСОБА_1 просить суд видати обмежувальний припис відносно заінтересованої особи строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження прав: заборонити ОСОБА_4 наближатись ближче ніж на 100 метрів до місця проживання в кв. АДРЕСА_1 ; заборонити заінтересованій особі особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з заявником та контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 під-тримують заяву та наполягають на її задоволенні.

1.3. ОСОБА_3 заперечує проти видачі обмежувального припису та просить суд відмовити у задоволенні заяви.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2026 року (а.с.24) вбачається, що цивільну справу за заявою ОСОБА_1 було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 травня 2026 року (а.с.26) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Обставини, встановлені судом; норми права, застосовані при розгляді заяви.

3.1. 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24 квітня 2019 року (а.с.9).

3.2. Правовідносини, що є предметом судового розгляду, регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

3.3. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

3.4. Згідно з п.3, п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домаш-ньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози таких діянь.

3.5. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Ним визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-якій спосіб спілкуватись з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

3.6. Згідно з п.9 ч.1 ст.1, ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі ризиків. Їх оцінка полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

3.7. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

3.8. Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

4.1. Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 1 квітня 2023 року (а.с.19-20) вбачається, що 1 квітня 2023 року приблизно о 20 годин 20 хвилин ОСОБА_3 висловлював в бік його дружини ОСОБА_1 словесні образи та погрози. У такий спосіб він вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Крім того, 6 квітня 2023 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, застосував до його дружини ОСОБА_1 фізичну силу. У такий спосіб він вчинив домашнє насильство фізичного характеру. Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 11 вересня 2023 року (а.с.17-18) вбачається, що 25 липня 2023 року приблизно о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знову застосував до його дружини ОСОБА_5 фізичну силу. У такий спосіб він вчинив домашнє насильство фізичного характеру. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України вказані обставини не підлягають повтор-ному доказуванню.

4.2. З копій термінових заборонних приписів стосовно кривдника від 16 листопада 2024 року (а.с.14, 15) вбачається, що 16 листопада 2024 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_3 погрожував його дружині ОСОБА_1 та виражався нецензурною лайкою. У такий спосіб він вчинив домашнє насильство психологічного характеру. ОСОБА_1 , допитана у судовому засіданні в якості свідка, показала, що 20 травня 2026 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знову застосував до його дружини ОСОБА_1 ненормативну лексику та голосно сварився на неї. У такий спосіб він вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

4.3. Аналіз наведених обставин свідчить про доведеність вчинення ОСОБА_3 відносно заявника домашнього насильства не тільки психологічного, а також фізичного характеру. Ризик повторного здійснення заінтересованою особою домашнього насильства обумовлений конфліктним спілкуванням сторін.

4.4. З огляду на це суд вважає, що з метою запобігання нових випадків домашнього насильства належить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 строком на три місяці та вжити заходи тимчасового обмеження прав у вигляді заборони заінтересованій особі розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з нею, а також вести листування, телефонні переговори з заявником та контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. Підстави для вжиття вказаних заходів тимчасового обмеження прав заінтересованої особи на більш тривалий строк відсутні. Тому у задоволенні заяви в частині цієї вимоги слід відмовити.

4.5. Крім того, у ОСОБА_3 відсутнє інше житло, крім квартири АДРЕСА_1 . В такому випадку заборона заінтересованій особі наближатись ближче ніж на 100 метрів до вказаного об`єкту нерухомого майна є втручанням держави у право ОСОБА_3 на повагу до його житла. Таке втручання не є виправданим, оскільки фізична сила, застосована заінтересованою особою до ОСОБА_1 , за своїм характером не була небезпечною ні для здоров`я заявника, ні, тим більше, для його життя. Дії ОСОБА_3 переважно зводились до образ шляхом застосування ненормативної лексики. Тому заборона заінтересованій особі наближатись до кв. АДРЕСА_1 не кореспондується з невід`ємними гарантіями, передбаченими п.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

4.6. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для заборони ОСОБА_4 наближатись ближче ніж на 100 метрів до місця проживання в кв. АДРЕСА_1 . Тому у задоволенні заяви в частині вжиття цього заходу слід відмовити також.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.ст.263-265 та 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 строком на три місяці та вжити такі заходи тимчасового обмеження його прав:
1. заборонити ОСОБА_3 особисто та через третіх осіб розшукувати його дружину ОСОБА_1 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з нею;
2. заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з його дружиною ОСОБА_1 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

У задоволенні заяви в частині інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду        Є.О. Борець