Справа № 490/4587/25
н\п 2/490/391/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року     м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
за участі секретаря Шведюк Д.О., 
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності, - 
В С Т А Н О В И В:
У червні 2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, в якій з урахуванням уточнень наведених у судовому засіданні, позивач просить визнати за ним право власності на житлове приміщення квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує на те, що до нього фактично перейшло володіння квартирою АДРЕСА_1 і він фактично прийняв спадщину. На думку позивача зазначене дає йому підстави відповідно до статті 1268 ЦПК України вважати себе таким, що прийняв спадщину після смерті баби. 
Протоколом автоматизованого розподіл справи між суддями від 12 червня 2025 року для розгляду справи визначено головуючого суддю Шолох Л.М.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2025 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2025 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
У судове засідання з`явився позивач та його представник ОСОБА_2 , які позов підтримали просили його задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якому викладено прохання здійснити розгляд справи відповідно до чинного законодавства.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого наявна в матеріалах справи.
ОСОБА_3 за життя склала заповіт від 22 листопада 2005 року, відповідно до якого квартира АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 02 жовтня 2025 року спадкова справа після мерті ОСОБА_3 , яка померла 2021 року не заводилася.
Листом від 25 квітня 2025 року № 63/01-16 приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. повідомила ОСОБА_1 про те, що позивач пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отже йому слід звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку на прийняття спдащини.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частина третя статті 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Чинним законодавством визначена два способи прийняти спадщину, а саме подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З матеріалів справи слідує, що позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому роз`яснено, що він пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини, тому йому було роз`яснено право звернутися до суду за захистом своїх прав.
Під час розгляду справи судом встановлено, що своїм правом звернення до суду із позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини позивач не скористався. 
Під час розгляду справи позивач пояснив, що він проживає у м. Запоріжжі, працює викладачем у навчальному закладі із п`ятиденним робочим днем. Він допомагав доглядати свою бабу для чого брав на роботі відпустку, на момент смерті баби працював дистанційно.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_1 сплачував комунальні платежі за квартиру баби, брав відпустку для допомоги бабі, допомагав здійснювати ремонтні роботи у квартирі баби. 
Із наданих пояснень слідує, що постійним місцем проживання позивача є м. Запоріжжі, де він працює із повним робочим тижнем, а до баби він приїздив на нетривалий час. 
При цьому зміст частини третьої статті 1268 ЦК України пов`язує прийняття спадщини із фактом постійного проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Посилання позивача на фактичне прийняття у володіння спадкового майна, а саме, квартири по АДРЕСА_3 , як на підставу прийняття спадщини після смерті баби, є помилковим та таким, що суперечить змісту частини третьої статті 1268 ЦК України.
Відтак, позивачем не доведено, що він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї баби. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок позивача.
Керуючись статтями 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду. 

Суддя Л.М. Шолох