Справа № 357/3880/26
3/357/1746/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з батальйону №1 полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючого слюсарем-сантехніком в ПП Керуюча компанія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,- 

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 599433 від 24.02.2026 року: 24.02.2026 року о 08 год. 40 хв. на автодорозі М05 «Київ-Одеса» 78 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук, водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, категорично відмовився та від проходження огляду у лікаря нарколога, категорично відмовився.
Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечив та пояснив, що того ранку його дійсно зупинили працівники поліції, які перевірили документи ОСОБА_1 та оглянули багажне відділення транспортного засобу, після чого запитали чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погоджувався. Потім поліцейський зняв бодікамеру та зазначив ОСОБА_1 , що йому краще буде відмовитись від проходження огляду. Після цього працівник поліції знову одягнув нагрудну бодікамеру та запитав у ОСОБА_1 чи він відмовляється від проходження огляду, на що ОСОБА_1 за порадою поліцейського вказав, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Осадько О.О. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зокрема, адвокат Осадько О.О. вказав на відсутність об`єктивних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , натомість приводом для огляду останнього стало безпідставне упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 . Так, адвокат Осадько О.О. звернув увагу суду, що ОСОБА_1 було зупинено о 08 год. 40 хв. 50 сек., а о 08 год. 41 хв. на відеозаписі «clip-1» зафіксовано, що працівники поліції спілкуючись між собою, дозволяли собі висловлювання безпідставних образ стосовно ОСОБА_1 .
Крім цього захисник зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджують наявні відеозаписи. При цьому адвокат Осадько О.О. звернув увагу на порушення проведення відео-фіксації адміністративного правопорушення та провокацію з боку працівників поліції до відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема адвокат Осадько О.О. звернув увагу суду, що на відеозаписі «clip-1» у період часу з 08:44:48 по 08:45:02 поліцейський Гринько В.В. звертався до свого напарника ОСОБА_2 , аби останній спонукав ОСОБА_1 до відмови від огляду, дослівно «Давай відмову», після чого поліцейський Гринько В.В. зняв з форменного одягу ОСОБА_2 нагрудну камеру, аби відеозаписи не зафіксували позапроцесуального спілкування поліцейського Озгіші В.А. з ОСОБА_1 , в ході якого працівник поліції відмовив ОСОБА_1 від проходження огляду.
Поліцейський полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ОСОБА_2 пояснив суду, що дійсно того дня було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому поліцейський ОСОБА_2 не зміг зрозуміло пояснити суду з яких підстав було знято нагрудну бодікамеру, при цьому припустив, що ймовірно до нього зателефонували з особистих питань, у зв`язку із чим він можливо зняв бодікамеру. Також ОСОБА_2 суду зазначив, що того дня на блок-посту був відсутній спеціальний технічний прилад. Після перегляду відеозаписів Озгіші В.А. підтвердив, що мало місце спілкування з ОСОБА_1 , яке не було зафіксоване на відеозаписах, проте зміст розмови він не пам`ятає.
Поліцейський полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області Гринько В.В. також викликався судом для надання особистих пояснень, проте в судове засідання не з`явився.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, пояснення поліцейського Озгіші В.А., дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №599433 від 24.02.2026 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.02.2026 року, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт працівника поліції, наявні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та інші матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно із ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено порядок проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Зокрема, огляд проводиться поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів із обов`язковим використанням технічних засобів відеозапису, а матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи на проведення огляду на місці або незгоди з його результатами такий огляд проводиться у закладах охорони здоров`я.
Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів також визначена Інструкцією, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Судом встановлено, що 24.02.2026 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції.
Із досліджених відеозаписів з нагрудних камер поліцейських убачається, що під час первинного спілкування працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та необхідність проходження відповідного огляду. При цьому ОСОБА_1 не заперечував проти проходження такого огляду та висловив згоду на його проведення.
Разом із тим, на відеозаписі «clip-1» о 08 год. 44 хв. 54 сек. зафіксовано, що після зазначеної згоди працівники поліції почали спілкуватися між собою, після чого поліцейський ОСОБА_3 зняв із поліцейського ОСОБА_2 нагрудну бодікамеру. Надалі ОСОБА_2 відвів ОСОБА_1 від службового автомобіля, а їх подальше спілкування тривало поза межами безперервної відеофіксації.
Під час допиту в судовому засіданні поліцейський Озгіші В.А. підтвердив факт такого незадокументованого спілкування з ОСОБА_1 , однак не зміг пояснити причин припинення відеофіксації та не повідомив суду змісту розмови, яка відбулася поза межами фіксації технічними засобами.
Лише після завершення такого спілкування, о 08 год. 47 хв., ОСОБА_1 повторно було поставлено запитання щодо проходження огляду, на що останній повідомив про відмову.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що первинно ОСОБА_1 висловив чітку та недвозначну згоду на проходження огляду на стан сп`яніння. Водночас матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що його подальша відмова була вільним, усвідомленим та однозначним волевиявленням, сформованим без стороннього впливу та після дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури.
Допущене працівниками поліції припинення безперервної відеофіксації процедури огляду та підтверджений у судовому засіданні факт позапроцесуального спілкування з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавляють суд можливості перевірити обставини зміни позиції ОСОБА_1 щодо проходження огляду та достовірно встановити, що його подальша відмова відповідала вимогам закону.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що адміністративні провадження, які за своєю суттю мають каральний характер, повинні відповідати гарантіям справедливого судового розгляду, передбаченим ст.6 Конвенції (рішення у справах «Надточій проти України», «Коробов проти України»).
У рішенні у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що висновки суду повинні ґрунтуватися на доказах, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а доведеність вини має відповідати стандарту доказування «поза розумним сумнівом».
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вони не усувають розумних сумнівів щодо того, що ОСОБА_1 безумовно, добровільно та у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином, сукупність наданих доказів не підтверджує поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене та керуючись принципом презумпції невинуватості, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.221, ст.247, ст. 284 КУпАП, суддя,- 

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП – закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя	О.О. Гребінь