ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Москаль Р.М.

12 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/7921/25 пров. № А/857/12626/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року у справі № 380/7921/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
22.04.2025р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просив суд: 
- визнати протиправними дії та бездіяльність стосовно не виплати поточної пенсії та недоотриманої пенсії з 07.10.2009р. по теперішній час призначену у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 у АТ «АКЦЕНТ-БАНК»;
- зобов`язати здійснювати виплату поточної пенсії в тому числі суму недоотриманої пенсії з 07.10.2009р. по теперішній час, за винятком сплачених сум, з компенсацією втрати частини доходів, на визначений нею банківський рахунок НОМЕР_1 який відкрито у АТ «АКЦЕНТ-БАНК".
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2026р. позов задоволено частково.
Суд визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка викладена у листі від 19.03.2025р. № 5733-5334/М-54/8-1300/25, здійснити виплату ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії за віком, в тому числі з урахуванням компенсації втрати частини доходів, на визначений у заяві від 04.03.2025р. банківський рахунок в АТ «Акцент-Банк» з реквізитами IBAN НОМЕР_1 .
При цьому, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії за віком, в тому числі з урахуванням компенсації втрати частини доходів, нарахованих на виконання рішень судів у справі № 813/1143/18р. та № 380/1733/22р. за період із 07.10.2009р. - 30.09.2021р., на визначений у заяві від 04.03.2025р. банківський рахунок в АТ «Акцент-Банк».
В іншій частині позовних вимог – суд відмовив.
Не погоджуючись із даним рішенням в частині задоволених позовних вимог, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2026р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Крім того, не погоджуючись із даним рішенням в частині відмовлених позовних вимог, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2026р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, із 1994 року перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Надалі виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку із чим виплату пенсії припинено з 1999 року.
ОСОБА_1 оскаржила припинення виплати пенсії в судовому порядку. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018р. у справі №813/1143/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково:
- зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести поновлення та виплату пенсії за віком з 26.09.2017р. відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів;
- позовні вимоги за період з 07.10.2009р. - 25.09.2017р. залишено без розгляду.
ч.4 ст.78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання судового рішення у справі №813/1143/18 пенсійний орган поновив нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії на її банківський рахунок НОМЕР_2 в АТ "Ощадбанк". За інформацією цієї банківської установи, суми пенсії не одержувалися з поточного рахунку більше як один рік або одержувалися за довіреністю більше як один рік. Оскільки ОСОБА_1 не подала нової заяви щодо виплати пенсії на банківський рахунок, з 01.04.2021р. виплату її пенсії переведено на поштове відділення 82408, яка зазначена в матеріалах електронної пенсійної справи. Із звіту АТ "Укрпошта" видно, що пенсію з квітня 2021 року - вересень 2021 року позивачу не виплачено. Тому, Головне управління ПФУ у Львівській області з 01.10.2021р. припинив виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (у зв`язку із неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 
Рішенням у справі №380/1733/22, яке набрало законної сили 21.11.2024р., суд зобов`язав Головне управління ПФУ у Львівській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, призначеної у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період: 07.10.2009р. - 25.09.2017р. 
04.03.2025р. представник позивача через веб-портал Пенсійного фонду України звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії на визначений банківський рахунок в АТ "Акцент-Банк", до якої долучив апостильовану та нотаріально завірену заяву про виплату пенсії на визначений банківський рахунок та документи, що підтверджують право на представництво позивачки. 
Головне управління ПФУ у Львівській області листом від 19.03.2025р. повідомив представника позивачки про таке:
«Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024р. у справі №380/1733/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 07.10.2009р. - 25.09.2017р. виплату пенсії за віком, призначену у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
На виконання рішення суду від 29.04.2024р. у справі № 380/1733/22 в пенсійній справі ОСОБА_1 нарахована доплата за період: 07.10.2009р. - 25.09.2017р. в сумі 52028,04 грн. Виплату зазначеної доплати проведено в лютому 2025 року на рахунок НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» (відповідно до листа від 10.01.2025р. 1300-5402-8/4499 Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк», зазначений рахунок діючий).
Одночасно повідомлено, що виплата пенсії ОСОБА_1 проводилась на рахунок НОМЕР_2 в АТ “Ощадбанк?. За інформацією банківської установи суми пенсії не одержувались з поточного рахунку більше як один рік або одержувались за довіреністю більше як один рік. 
Оскільки ОСОБА_1 не подала нової заяви, з 01 квітня 2021 року виплату її пенсії переведено на поштове відділення 82408 м. Стрий Львівської області, яка зазначена в матеріалах електронної пенсійної справи. Із звіту АТ “Укрпошта? видно, що пенсію з квітня 2021року - вересень 2021року ОСОБА_1 не виплачено. 
В п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. На виконання п.4 ч.1 ст.49 даного Закону з 01.10.2021р. виплату пенсії ОСОБА_1 припинено у зв`язку з довготривалою невиплатою.
Враховуючи вищевикладене, для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) з заявою та паспортом або іншим 17 документом, що посвідчує особу, місце проживання (реєстрації), або надіслати поштою вище перелічені документи, засвідчені у встановленому порядку.
Щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 через АТ «Акцентбанк», пенсійний орган повідомив. Заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання. Порядком №1596 не передбачено подання заяви про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок в банківських установах довіреною особою.»
ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-VI (далі – Закон № 1058-VI) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
В ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» видно, що пенсія – щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
ч.3 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Згідно ч.1, ч.2 ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФ України та накопичувальної системи пенсійного страхування.
ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. № 1596 (далі – Порядок № 1569). 
Даним Порядком визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги в уповноважених банках.
В п.4 Порядку № 1596 видно, що виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).
Цим же пунктом Порядку № 1596 передбачено, що пенсія, грошова допомога в разі виїзду одержувача на постійне місце проживання за кордон виплачуються органами Пенсійного фонду, органами соціального захисту населення шляхом зарахування на поточний рахунок одержувача в уповноваженому банку.
п.10 Порядку № 1596 встановлено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». 
Згідно п.11 Порядку №1596 одержувачі можуть у будь-який час змінити уповноважений банк, подавши заяву до відповідного уповноваженого банку чи органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення згідно з пунктом 10 цього Порядку.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.04.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Порядок № 22-1).
Відповідно до п.1.1, п.1.2,п.2.8 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії – додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії – додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі – сервісний центр).
Заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком № 1596.
Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Колегія суддів звертає увагу апелянта на висновки Верховного Суду щодо релевантних норм права та їх застосування до спірних правовідносин, викладені в постановах від 24.07.2023р. у справі № 280/6637/22 та від 09.12.2024р. у справі № 360/777/23 за наслідками розгляду судових справ з аналогічними фактичними обставинами справи:
« 36.Пенсійний орган наполягає, що пенсія не може перераховуватись на банківський рахунок позивача до того моменту, поки він самостійно не звернеться з відповідною заявою до пенсійного органу.
37.Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово (зокрема у постанові від 20.01.2022р. у справі № 280/4551/21) зазначав, що подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку № 22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. № 13-1 та від 16 грудня 2020 року № 25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку № 22-1.
38.В цьому випадку, колегія суддів вважає за доцільне розповсюдити зазначений висновок і на порядок виплати грошових коштів на карткові рахунки пенсіонерів, які фактично перебувають за кордоном, з таких мотивів. […]
52.З урахуванням зазначеного, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.
53.Аналогічні положення закріплені у п.4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами).
54.Жоден з пунктів Порядку № 22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у п.1.1 термін заявник, як вже зазначено вище, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю.
55.Слід зазначити, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.
56.Таким чином, колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.
57.У справі, що розглядається, суди встановили, що на виконання судового рішення у справі у справі № 280/4551/21 пенсійний орган поновив виплату пенсії позивачу з 07.10.2009р. та обчислено її розмір - 1188,33 грн. Проте, пенсія позивачу фактично виплачена не була. У заяві від 07.11.2022р. позивач зазначав реквізити банківського рахунка, через який він бажає отримувати пенсію. Відповідачами зазначене прохання позивача проігноровано.
58.З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне з метою захисту прав позивача слід зобов`язати пенсійний орган виплатити пенсію, нараховану позивачу за результатом розгляду справи № 280/4551/21, на реквізити банківського рахунка, зазначеного позивачем у заяві від 07.11.2022.»
Колегія суддів звертає увагу, що згідно обставин цієї справи, на виконання рішення суду у справі №813/1143/18 від 26.11.2018р. пенсійний орган поновив ОСОБА_1 нарахування пенсії з 26.09.2017р. та здійснював її виплату з компенсацією втрати частини доходів на рахунок НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк». З огляду на те, що заявниця після спливу річного терміну не подала нової заяви щодо виплати пенсії, пенсійний орган спочатку перевело виплату на відділення АТ "Укрпошта" за наявною в пенсійній справі адресою, а після піврічного неотримання коштів з 01.10.2021р. припинило виплату пенсії.
Крім того, рішенням у справі № 380/1733/22 від 29.04.2024р. суд зобов`язав Головне управління ПФУ у Львівській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 з 07.10.2009р. - 25.09.2017р. 
На виконання рішення суду у цій справі, Головне управління ПФУ нарахував ОСОБА_1 за період з 07.10.2009р. - 25.09.2017р. доплату в сумі 52028,04 грн. та в лютому 2025 року здійснив виплату на рахунок позивача № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк».
Відповідно до п.11 Порядку № 1596 позивач виявила бажання змінити уповноважений банк для отримання належних їх виплат, тому представник позивачки звернувся через веб-портал до Головного управління ПФУ із заявою від 04.03.2025р. про виплату пенсії на визначений банківський рахунок, до якої долучив апостильовану та нотаріально завірену заяву ОСОБА_1 про виплату пенсії на визначений банківський рахунок з реквізитами IBAN НОМЕР_1 в АТ «Акцент-Банк» та документи, що підтверджують право на представництво інтересів позивачки. Оскільки Порядок № 22-1, виходячи із висновків касаційного суду щодо його застосування, не містить заборони звертатися до пенсійного органу із заявою про проведення виплати пенсії на визначений банківський рахунок через представника пенсіонера за довіреністю, тому відмова пенсійного органу виплатити недоотримані ОСОБА_1 суми пенсії, в тому числі суми компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну виплату пенсії, нараховані на виконання рішень судів у справах № 813/1143/18 та № 380/1733/22, на визначений позивачкою банківський рахунок, відкритий в АТ «Акцент-Банк», є протиправною. 
Стосовно ж виплати позивачу на вказаний банківський рахунок поточної пенсії, колегія суддів зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи починаючи із 01.10.2021р. виплата пенсії ОСОБА_1 припинена на підставі п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у зв`язку із довготривалим неотриманням пенсії). 
Отже, на момент звернення із заявою від 04.03.2025р. про виплату пенсії на визначений пенсіонеркою банківський рахунок поточна пенсія ОСОБА_1 (починаючи з жовтня 2021 року) не нараховувалася. 
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази які підтверджують, що позивач чи її представник зверталися до Головного управління ПФУ у Львівській області після 01.10.2021р. із заявою про поновлення виплати пенсії або відомостей про те, що рішення пенсійного органу про припинення виплати пенсії оскаржувалося в адміністративному/судовому порядку. Тому, за відсутності заяви про поновлення виплати пенсії та відповідне рішення пенсійного органу про таке поновлення, поточна пенсія позивачу з 01.10.2021 не нараховувалась., а тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача до виплати ненарахованих сум на визначений у заяві банківській рахунок. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України. 
Інші доводи апеляційних скарг фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянтів з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року у справі № 380/7921/25- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель