Єдиний унікальний номер 205/403/26
Номер провадження2/205/1117/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого судді – Терещенко Т.П., 
за участю секретаря судового засідання – Данчула К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася спільна дитина ОСОБА_5 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року у справі №205/8680/23 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, а відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вказує, що відповідач має нерегулярний дохід, приховує частину своїх доходів, але обставини свідчать про матеріальну забезпеченість відповідача. Посилається на щомісячні витрати на утримання дітей в розмірі 25000 грн., а саме: 8 000 грн. на харчування, 10 000 грн. на взуття та одяг, 1 300 грн. на шкільні приладдя, 300 грн. на мобільний зв`язок, 800 грн. на особисту гігієну, 600 грн. на транспорті витрати, 4 000 грн. на дитячі розваги. Зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати такий розмір аліментів. На підставі викладеного вона звернулась до суду з цією позовною заявою, в якій просила стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 12 500 грн. з дня подання заяви і до досягнення ними повноліття.
Ухвалою судді Новокодацький районний суд міста Дніпра від 19 січня 2026 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
30 січня 2026 року представником відповідача ОСОБА_6 в системі «Електронний суд» було сформовано відзив на позовну заяву, в якому вона просила частково задовольнити позовні вимоги, встановивши розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на 2026 рік становить 1 756 грн. на кожну дитину щомісячно, що загалом становить 3 512 грн. на двох дітей, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до достягнення дітьми повноліття, а в іншій частині позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначила, що відповідач добровільно регулярно перераховує на користь позивача аліменти на дітей. Зазначає, зокрема, що заявлений розмір витрат позивача не підтверджений та не відповідає середньостатистичним потребам дітей. Посилається на відсутність у відповідача можливості сплачувати аліменти у твердій сумі зазначеній позивачем через те, що його дохід та реальний майновий стан недостатній для встановлення аліментів у вказаному розмірі, він має батьків похилого віку, яким допомагає фінансово за можливості, що є надмірним тягарем для нього. Посилається, що офіційний дохід відповідача становить 8 000 грн. Вважає, що визначення судом розміру аліментів у сумі 3 512 грн. на двох дітей, тобто по 1 756 грн. на кожну дитину щомісячно узгоджується з його теперішнім рівнем доходу та вимогам чинного законодавства, і фактичним обставинам справи.
25 травня 2026 року представником позивача ОСОБА_3 у системі «Електронний суд» було сформовано відповідь на відзив на позовну заяву, однак без клопотання про поновлення строку на подання відповіді на відзив та обґрунтування його подання після трьох місяців від подання відзиву на позовну заяву, оскільки представником позивача пропущено встановлений судом п`ятиденний строк на його подання, тому вказана відповідь лише долучається до матеріалів справи в якості письмових пояснень.
Представником позивача ОСОБА_3 було подано до суду заяву, в якій вона просила розгляд цивільної справи проводити без її участі та участі позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, і просила їх задовольнити.
Представником відповідача ОСОБА_6 було подано до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі відповідача, частково задовольнивши позовні вимоги з урахуванням відзиву.
Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що від подружнього життя сторони мають двох дітей: доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1022; та сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голвного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №902 (а. с. 12-13 т. 1).
Матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року у справі №205/8680/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та розірвано шлюб, який було укладено між сторонами (а. с. 14-16 т. 1).
Також судом встановлено, що з витягів з реєстру територіальної громади №2026/000448480, №2026/000448479, №2026/000448606 від 11 січня 2026 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дітьми ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (а.с.17-19 т. 1).
Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 від 28 січня 2026 року, судом встановлено, що за період роботи ОСОБА_2 в ТОВ «Мінералмаш» з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року його нарахований дохід становив 8 000 грн. щомісячно, з яких було утримано 1 840 грн., і сума до виплати становила 6 160 грн. щомісячно (а. с. 118 т. 1).
Частинами 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.
У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
У роз`ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. У цьому випадку суд виходить з того, що відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, має можливість самостійно визначати обсяг забезпечення себе роботою та відповідно отримання доходів від такої роботи, інших осіб на утриманні не має.
Положеннями ч. ч. 1-2 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Суд враховує п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, в якому судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно із ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідачем не було надано жодних доказів відсутності у нього можливості сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей та натомість у відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на дітей у розмірі 3 512 грн. на двох дітей, тобто по 1 756 грн. на кожну дитину.
На підставі ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачі в цьому випадку, лежить обов`язок доведення в суді обставин, які мають юридичне значення, а також можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу.
Крім того, відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Правова природа аліментів у розумінні СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов`язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.
З аналізу наведених норм вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання з цим із батьків, що не заперечується стороною відповідача про перебування дітей разом із позивачем.
Також судом встановлено, що відповідач є працездатною особою та офіційно працевлаштований, а його заробітна плата за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року становила 8 000 грн. щомісячно.
При цьому, долучені до позовної заяви копії квитанцій представником позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки більшість квитанцій без зазначення платника, а з інших не вбачається понесення витрат на потреби дітей.
Також стороною відповідача було також надано копії квитанцій з призначенням платежу «аліменти на утримання дітей» позивачу ОСОБА_1 : 10 вересня 2024 року на суму 2 994 грн.; 18 вересня 2024 року на суму 998 грн.; 30 вересня 2024 року на суму 3 992 грн. (2 квитанції); 04 листопада 2024 року на суму 9 000 грн.; 28 листопада 2024 року на суму 1 000 грн.; 04 грудня 2024 року на суму 10 000 грн.; 14 січня 2025 року на суму 3 015,08 грн.; 21 січня 2025 року на суму 1 497 грн.; 04 лютого 2025 року на суму 7 984 грн.; 06 березня 2025 року на суму 4 020,10 грн.; 09 квітня 2025 року на суму 4 020,10 грн.; 09 квітня 2025 року на суму 4 000 грн.; 02 травня 2025 року на суми 4 020 грн. та 4 010 грн.; 07 червня 2025 року на суму 6 000 грн.; 17 червня 2025 року на суму 2 010 грн.; 07 липня 2025 року на суму 4 000 грн.; 11 серпня 2025 року на суму 4 000 грн.; 01 вересня 2025 року на суму 998 грн.; 22 вересня 2025 року на суму 3 510 грн.; 09 листопада 2025 року на суму 5 010 грн.; 02 грудня 2025 року на суму 5 988 грн.; 29 січня 2026 року на суму 3 540 грн., 21 квітня 2026 року на суму 10 000 грн.; що підтверджує виконання обов`язку відповідачем щодо надання допомоги на дітей (а. с. 80-92 т. 1, а. с. 4 т. 2).
Крім того, стороною відповідача було також надано копії квитанцій щодо перерахування ОСОБА_2 власних коштів дитині ОСОБА_4 : 21 квітня 2026 року у сумі 200 грн. та 998 грн., 600 грн. і 500 грн., 998 грн. та 1 000 грн.; 11 травня 2026 року двічі по 498 грн. (а. с .4-6 т. 2).
Отже, вищевказане свідчить про можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж той, який ним визначено у відзиві на позовну заяву у сумі 3 512 грн. на двох дітей, тобто по 1 756 грн.
Таким чином, визначаючи розмір аліментів суд враховує встановлені судом обставини, виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, беручи до уваги ту обставину, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, беручи до уваги, що відповідач є працездатним та зобов`язаний матеріально утримувати дітей, суд визначає розмір аліментів на дітей у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання, та вимог закону, в розмірі 3 000 грн. на кожну дитину окремо щомісячно, з наступною щорічною індексацією вказаного розміру аліментів, відповідно до закону, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264, ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць.
Також у відповідності до вимог ч. ч. 6, 7 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у справі за майнову вимогу у розмірі 1 331,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 7, 55, 84, 141, 180 - 184, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76, 81, 133. 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дітей: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 грн. на кожну дитину окремо щомісячно, починаючи стягнення з 11 січня 2026 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах сум платежів за один місяць.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Т.П. Терещенко