ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
29 червня 2026 року 	Справа № 280/2849/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, м. Ужгород, пл. Народна, 4; код ЄДРПОУ 20453063)
2. Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012)
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
01.04.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі – відповідач 1), 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач 2), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03.03.2026 № 083950027986 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1981 по 24.06.1985 згідно з дипломом НОМЕР_2 ; період роботи з 21.08.1985 по 12.08.1999 на заводі «Дніпроспецсталь» згідно з трудовою книжкою НОМЕР_3 та Архівною довідкою від 16.02.2026 № 119-26;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з дати звернення, а саме з 23.02.2026;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при розрахунку розміру пенсії врахувати дані про заробітну плату, вказані у довідках ПрАТ «Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь"» від 08.01.2025 № 013-01 та від 08.01.2025 № 013-02.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, оскільки мала необхідний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії. Водночас, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності у позивача необхідного страхового стажу. Позивач вважає таке рішення протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 06.04.2026 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/2849/26; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Відповідач 2 позов не визнав, у поданому відзиві (вх. від 20.04.2026 № 20827) послався на те, що страховий стаж позивача складає 21 рік 09 місяців 18 днів. В результаті розгляду документів, доданих до заяви, не зараховано період навчання з 01.09.1981 по 24.06.1985 та період роботи з 21.08.1985 по 12.08.1999 через розбіжності в написанні літер «и» та «і» у прізвищі « ОСОБА_2 »/« ОСОБА_2 » у різних документах. Довідку від 08.01.2025 № 113/01 про заробітну плату за 1992-1996 роки можливо зарахувати після проведення зустрічної перевірки. Враховуючи вищенаведені обставини прийнято рішення від 03.03.2026 № 083950027986 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У задоволенні позову просить відмовити.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. від 27.04.2026 № 22716), в якому відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позову з підстав, аналогічних зазначеним у відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою від 23.02.2026 про призначення/перерахунок пенсії за віком. Заяву, за принципом екстериторіальності, розподілено для розгляду Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03.03.2026 № 083950027986 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. В обґрунтування рішення зазначено про те, що страховий стаж позивача становить 21 р. 09 міс. 18 дн. При цьому, до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1981 по 24.06.1985 згідно з дипломом НОМЕР_2 , оскільки є розбіжність прізвища « ОСОБА_2 » у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 13.09.2024 № 00046980990 та в паспорті « ОСОБА_2 ». Не зараховано до страхового стажу період роботи з 21.08.1985 по 12.08.1999 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_3 та архівною довідкою від 16.02.2026 № 119-26, оскільки в довідці зазначено прізвище « ОСОБА_2 » ( ОСОБА_3 ), а у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 13.09.2024 № 00046980990 – прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає даним паспорта « ОСОБА_2 ». Також, у трудовій книжці запис про зміну прізвища виконано із порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58. Довідку від 08.01.2025 № 013/1 про заробітну плату за 1992-1996 роки можливо зарахувати після проведення зустрічної перевірки.
Незгода з даним рішенням зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою.
Розглядаючи справу по суті, суд керується наступним.
Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За змістом пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV; тут та надалі – у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).
Статтею 24 Закону № 1058-IV встановлено, зокрема, наступне: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом №1058-IV, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі – Закон № 1788-XII; тут та надалі – в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).
Згідно частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно з пунктом "д" частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що з 01.01.2004 законодавцем запроваджено поняття «страховий стаж», для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, прирівнюється до страхового.
Згідно статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.
Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядок № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Судом досліджено трудову книжку позивача від 24.07.1984 серії НОМЕР_3 та установлено, що у ній, крім іншого, містяться записи про навчання у період з 01.09.1981 по 28.06.1985 (а не по 24.06.1985, як зазначено у спірному рішенні та у позові) та про роботу у період з 21.08.1985 по 12.08.1999.
Також, у трудовій книжці позивача наявний запис про зміну прізвища « ОСОБА_3 » на прізвище « ОСОБА_2 » (укр. мовою) / ОСОБА_2 » (рос. мовою).
При цьому, диплом з відзнакою від 28.06.1985 серії НОМЕР_2 виданий на дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_3 »; архівна довідка від 16.02.2026 № 119-26 видана на прізвище « ОСОБА_2 » ( ОСОБА_3 ), і згідно паспорту прізвище позивача – « ОСОБА_2 ». Натомість, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.09.2024 № 00046980990, прізвище громадянки ОСОБА_4 після укладання шлюбу – « ОСОБА_2 ».
Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів навчання та роботи, відповідач 1 посилається на зазначені розбіжності у написанні прізвища в різник документах ( ОСОБА_2 / ОСОБА_2 ), а також на те, що запис у трудовій книжці про зміну прізвища вчинений із порушеннями. 
Однак, такі зауваження зводяться до формалізму.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а сформулював висновок про те, що « формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.». Даний висновок підтримано Верховним Судом у постанові від 20.01.2021 у справі № 588/647/17.
Також, відповідач 1 не ставить під сумнів факт належності позивачу диплому з відзнакою від 28.06.1985 серії НОМЕР_2 та трудової книжки від 24.07.1984 серії НОМЕР_3 .
Суд зазначає, що описка у прізвищі позивача не може нівелювати її конституційне право на пенсійне забезпечення. 
Крім того, наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, якою установлено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (п. 2.4. Інструкції). У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (п. 2.6. Інструкції). 
Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці, і не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
За таких обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03.03.2026 № 083950027986 підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а зобов`язання відповідача 1 зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1981 по 28.06.1985 (а не по 24.06.1985, як зазначено у спірному рішенні та у позові) та період роботи з 21.08.1985 по 12.08.1999 та призначити пенсію за віком з 08.01.2026 (тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, оскільки звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також зобов`язати відповідача 2 виплатити позивачу призначену з 23.02.2026 пенсію за віком забезпечить ефективне відновлення прав ОСОБА_1 , у зв`язку із чим суд, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, виходить за межі позовних вимог.
Суд звертає увагу, що згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Таким чином, наразі органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.
В спірному випадку заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та за результатом її розгляду прийнято рішення від 03.03.2026 № 083950027986. Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у цьому спорі є органом, що призначає пенсію. Натомість, обов`язок виплати призначеної пенсії залишається у відповідача 2. Звідси, позовні вимоги, звернені до відповідача 2, щодо зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача періоди навчання та роботи, а також призначити пенсію задоволенню не підлягають.
Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при розрахунку розміру пенсії врахувати дані про заробітну плату, вказані у довідках ПрАТ «Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь"» від 08.01.2025 № 013-01 та від 08.01.2025 № 013-02 слід зазначити, що такі вимоги задоволенню не підлягають як заявлені передчасно, оскільки пенсію позивачу ще не призначено та не обчислено. 
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 – задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03.03.2026 № 083950027986 про відмову в призначенні пенсії.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, м. Ужгород, пл. Народна, 4; код ЄДРПОУ 20453063) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) період навчання з 01.09.1981 по 28.06.1985 та період роботи з 21.08.1985 по 12.08.1999 та призначити пенсію за віком з 08.01.2026.
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) призначену з 08.01.2026 пенсію за віком. 
5. У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
6. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, м. Ужгород, пл. Народна, 4; код ЄДРПОУ 20453063).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення складено та підписано 29.06.2026. 

Суддя Ю.П. Бойченко