Справа № 462/3876/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Палюх Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк»заборгованість за Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4308914-802 від 17.10.2024 у розмірі 404467,65 грн, яка складається з 257491,06 грн – заборгованість по тілу кредиту, 21,09 грн – заборгованість по відсоткам, 146955,50 грн – заборгованість по комісії; та Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4696729-802 від 07.05.2025 у розмірі 206984,44 грн, яка складається з 152634,53 грн – заборгованість по тілу кредиту, 12,41 грн – заборгованість по відсоткам, 54337,50 грн – заборгованість по комісії, а всього 611452,09 грн та судові витрати у розмірі 7337,42 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.10.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 підписано Заяву-договір про надання споживчого кредиту №4308914-802. Відповідно до умов Договору, ОСОБА_1 просила надати їй споживчий кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум», на умовах якого отримала кредит у розмірі 299 909,10 грн, строком на 60 місяців, проценти за користування кредитом 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту 4,9% щомісячно. Умови Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, внаслідок чого станом на 27.03.2026 заборгованість ОСОБА_1 за Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4308914-802 від 17.10.2024 становить 404467,65 грн, яка складається з 257491,06 грн – заборгованість по тілу кредиту, 21,09 грн – заборгованість по відсоткам, 146955,50 грн – заборгованість по комісії. Окрім цього, 07.05.2025 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 підписано Заяву-договір про надання споживчого кредиту №4696729-802. Відповідно до умов Договору, ОСОБА_1 просила надати їй споживчий кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум», на умовах якого отримала кредит у розмірі 155 250,00 грн, строком на 60 місяців, проценти за користування кредитом 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту 3,5% щомісячно. Умови Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, внаслідок чого станом на 27.03.2026 заборгованість ОСОБА_1 за Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4696729-802 від 07.05.2025 становить 206984,44 грн, яка складається з 152634,53 грн – заборгованість по тілу кредиту, 12,41 грн – заборгованість по відсоткам, 54337,50 грн – заборгованість по комісії. За наведеного, просить позов задовольнити.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.05.2026 відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи судом, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідачу – разом із позовною заявою та додатками за місцем її реєстрації, яке відповідачем отримано.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Таким чином, у вказаний строк відповідач не подав суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого не повідомив.
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.
Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи вимоги статей 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що 17.10.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 підписано Заяву-договір про надання споживчого кредиту №4308914-802, відповідно до умов якої ОСОБА_1 просила надати їй споживчий кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в редакції яка на день підписання цієї Заяви-договору розміщена на офіційній сторінці Банку https://tascombank.ua на наступних умовах: 
п. 1.2.2. Загальна сума кредиту: 299 909,10 грн.; 
п. 1.2.6. Строк кредиту: 60 місяців; 
п. 1.2.9. Проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; 
п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 4,9 % щомісячно.
Відповідно до п.1.11 Кредитного договору 1.11. Банк на умовах цієї Заяви договору зобов`язується надати споживчий кредит, а Позичальник (споживач) зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі на умовах, встановлених цією Заявою-договором. Кредит надається на власні потреби Позичальника в сумі 299 909,10 грн. шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК». Протягом строку дії Заяви-договору розміри процентів та комісій залишаються незмінними.
Згідно з п. 5.15 Кредитного договору Заява-договір укладена в паперовій формі, набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань.
Окрім цього, 07.05.2025 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 підписано Заяву-договір про надання споживчого кредиту №4696729-802, відповідно до умов якої ОСОБА_1 просила надати їй споживчий кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в редакції яка на день підписання цієї Заяви-договору розміщена на офіційній сторінці Банку https://tascombank.ua на наступних умовах: 
п. 1.2.2. Загальна сума кредиту: 155 250,00 грн.; 
п. 1.2.6. Строк кредиту: 60 місяців; 
п. 1.2.9. Проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; 
п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 3,5 % щомісячно.
Відповідно до п.1.11 Кредитного договору-2 Банк на умовах цієї Заяви договору зобов`язується надати споживчий кредит, а Позичальник (споживач) зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі на умовах, встановлених цією Заявою-договором. Кредит надається на рефінансування заборгованості Позичальника в іншій фінансовій установі в сумі 155 250,00 грн., шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК». Протягом строку дії Заяви-договору розміри процентів та комісій залишаються незмінними.
Виписками по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за період з 17.10.2024 по 27.03.2026 та за період з 07.05.2025 по 27.03.2026 підтверджується рух коштів по її рахунку, в тому числі отримання та використання кредитних коштів відповідачем.
Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість ОСОБА_1 станом на 27.03.2026 за Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4308914-802 від 17.10.2024 становить 404467,65 грн, яка складається з 257491,06 грн – заборгованість по тілу кредиту, 21,09 грн – заборгованість по відсоткам, 146955,50 грн – заборгованість по комісії; та Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4696729-802 від 07.05.2025 становить 206984,44 грн, яка складається з 152634,53 грн – заборгованість по тілу кредиту, 12,41 грн – заборгованість по відсоткам, 54337,50 грн – заборгованість по комісії, а всього 611452,09 грн.
Таким чином, відповідачем було порушено умови Заяви-договору про надання споживчого кредиту №4308914-802 від 17.10.2024 та Заяви-договору про надання споживчого кредиту №4696729-802 від 07.05.2025. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4308914-802 від 17.10.2024 у розмірі 257 512,15, яка складається з 257491,06 грн – заборгованість по тілу кредиту, 21,09 грн – заборгованість по відсоткам та Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4696729-802 від 07.05.2025 у розмірі 152 646,94 грн, яка складається з 152634,53 грн – заборгованість по тілу кредиту, 12,41 грн – заборгованість по відсоткам.
Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісіями за обслуговування кредитуза Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4308914-802 від 17.10.2024 у розмірі 146955,50 грн та за Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4696729-802 від 07.05.2025 у розмірі 54337,50 грн, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з абз. 3 ч. 4 ст . 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.
Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зроблено висновок про те, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (чинних на момент укладення Договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що нарахування заборгованості за комісіями за обслуговування є необґрунтованими, враховуючи вищевикладені норми, а також той факт, що супроводження кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а отже в цій частині вимоги слід відмовити.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7337,43 грн.
Беручи до уваги, що позовні вимоги задоволенні частково, а саме з відповідача слід стягнути 410 159,09 грн, що складає 67% від суми у розмірі 611452,09 грн, про стягнення якої позивач просив у позові (410 159,09 грнх 100% : 611452,09 грн = 67), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 916,07 грн (7337,43 грн : 100% х 67%), в іншій частині витрати слід віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 141, 263-265, 274-275, 279, 280-284, 354-355 ЦПК України, 

у х в а л и в :
позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4308914-802 від 17.10.2024 у розмірі 257 512,15 грн та Заявою-договором про надання споживчого кредиту №4696729-802 від 07.05.2025 у розмірі 152 646,94 грн, яка складається з 152634,53 грн – заборгованість по тілу кредиту, 12,41 грн – заборгованість по відсоткам, а всього 410 159 (чотириста десять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн 09 коп.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 4 916,07 грн судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул.С. Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 09806443.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суддя: