1	Справа № 335/2938/26  2-о/335/127/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І. П.,
за участі секретаря судового засідання Караулова Б. Д.,
представниці заявниці адвокатки Баюта В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних документів:
• свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 30.04.1996;
• свідоцтва про неповну середню освіту серії НОМЕР_2 від 06.06.1989;
• атестата про середню освіту серії НОМЕР_3 від 16.06.1992;
• атестата № НОМЕР_4 з професійно-технічного училища щодо здобуття професії від 15.05.1991, реєстраційний № 287270;
• диплома про освіту серії НОМЕР_5 від 01.07.2009;
• свідоцтва № НОМЕР_6 про право власності на житло (квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ) від 04.01.2001;
• технічного паспорта на квартиру (за адресою: АДРЕСА_1 ) від 15.12.2000;
• свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_7 від 30.01.2004,
у яких прізвище зазначено як: « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 », « ОСОБА_4 », та « ОСОБА_5 ».
Також просить визнати, що зазначені документи, незважаючи на відмінності у написанні прізвища, належать одній і тій самій особі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 20.03.2026 заяву залишено без руху, визначено строк для усунення недоліків заяви. 
Після усунення недоліків заяви, ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 27.04.2026 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення та відкрити провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку окремого провадження. Справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні 4 червня 2026 року о 10:15 год. в приміщенні Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.
25.05.2025 від заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов лист про відсутність зауважень по суті справи. Просить справу розглянути від присутності представника заінтересованої особи та прийняти рішення на розсуд суду.
В судовому засіданні представниця заявниці адвокатка Батюта В.С. підтримала заяву на підставах викладених в неї.
Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилася. Раніше подала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за її відсутності.
04.06.2026 суд завершив розгляд справи та перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для складання повного тексту до 15.06.2026. 
Вислухавши пояснення представниці заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
У свідоцтві про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 30.04.1996 прізвище вказано ОСОБА_3 ;
у свідоцтві про неповну середню освіту серії НОМЕР_2 від 06.06.1989 прізвище вказано ОСОБА_2 ;
в атестаті про середню освіту серії НОМЕР_3 від 16.06.1992 прізвище вказано ОСОБА_2 ;
в атестаті № 61 з професійно-технічного училища щодо здобуття професії від 15.05.1991, реєстраційний № 287270 прізвище вказано ОСОБА_5 ;
у дипломі про освіту серії НОМЕР_5 від 01.07.2009 прізвище вказано ОСОБА_2 ;
у свідоцтві № НОМЕР_6 про право власності на житло (квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ) від 04.01.2001 прізвище вказано ОСОБА_4 ;
у технічному паспорті на квартиру (за адресою: АДРЕСА_1 ) від 15.12.2000 прізвище вказано ОСОБА_4 ;
у свідоцтві про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_7 від 30.01.2004 прізвище вказано ОСОБА_2 .
У експертному висновку № 056/345-а від 25.03.2021 року, виконаному експертом кандидатом філологічних наук Л.О. Андрієнко, зазначено, що українські записи жіночої форми прізвища ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , СКИБИЦЬКА, СКИБИЦКАЯ та СКІБІЦЬКА у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними. 
Пунктом 6 ч.1, ч.3 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;
3. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.
Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.
2. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
У пунктах 5,6,128 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що 5. Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення – у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці – у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ – у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування – у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.
6. Судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.
12. При розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
У постанові Верховного суду від 09 жовтня 2024 року в справі № 916/3287/23 зроблений наступний висновок: 5.60. В свою чергу, технічний паспорт є одним з документів, необхідних при реєстрації, зміні прав власності на об`єкт нерухомості (будівлю, споруду, житловий будинок) тощо. Також він є документом, що містить у собі основні характеристики, відомості, що характеризують об`єкт нерухомості та його складові. Водночас технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, а лише описує такий об`єкт та визначає його складові для подальших дій.
Заявницею фактично подано вісім заяв про встановлення окремих фактів, що мають юридичне значення. Заінтересованою особою зазначений тільки ВДРАЦ у Запорізькій області УДР Дніпровського МУМЮ України. Інші заінтересовані особи до участі в справі не залучені.
Усі організації, які видали вказані документи, перебувають у місті Запоріжжі, але заявниця не підтверджує того, що зверталася до них за внесенням виправлень у відповідні документи та отримала відмову. 
Тобто заявниця не підтверджує неможливість виправлення вказаних документів у позасудовому порядку. 
Крім того, заявниця не зазначає мету встановлення кожного факту. 
Вимоги про встановлення факт належності заявниці свідоцтва про розірвання шлюбу та технічного паспорту на квартиру судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. 
Тому заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити. 
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Заявниця – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ;
Заінтересована особа – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса: 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 48, ЄДРПОУ04011970.

Суддя І. П. Соболєва