ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" липня 2026 р. справа № 300/3585/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (далі – відповідач, 16 Регіональна ВЛК, 16 РВЛК) в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність 16 Регіональної військово-лікарської комісії щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.10.2024 про внесення зміни у свідоцтво про хворобу № 319 від 10 жовтня 2022 року та відповідний протокол засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії з урахуванням відомостей, що встановлені Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.10.2022 №768 в частині встановлення причинного зв`язку, відповідно до п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 - Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини".
- зобов`язати 16 Регіональну військово-лікарську комісію розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.10.2024 про внесення зміни у свідоцтво про хворобу № 319 від 10 жовтня 2022 року та відповідний протокол засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії з урахуванням відомостей, що встановлені Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.10.2022 №768 в частині встановлення причинного зв`язку, відповідно до п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 - "Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини".
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та був звільнений з військової служби за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу №319 від 10.10.2022, не погоджується із встановленим військово-лікарською комісією причинним зв`язком захворювання "Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби". Позивач зазначає, що 03.10.2024 звернувся до 16 Регіональної військово-лікарської комісії із заявою про перегляд свідоцтва про хворобу №319 від 10.10.2022 та відповідної постанови ВЛК в частині визначення причинного зв`язку захворювання із проханням встановити формулювання "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини". До заяви ним було додано, зокрема, довідку про обставини травми від 07.10.2022 №768, яка на момент проходження ВЛК відсутня.
На обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що відповідно до довідки про обставини травми від 07.10.2022 №768 він 30.06.2022 під час ведення бойових дій та артилерійського обстрілу в районі населеного пункту Лисичанськ Луганської області отримав мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку та осколкові поранення. У зазначеній довідці прямо вказано, що поранення отримано під час захисту Батьківщини, при цьому ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не встановлено.
Позивач вважає, що наявні документи підтверджують виникнення його захворювань та травм саме під час виконання бойових завдань із захисту незалежності та територіальної цілісності України, а тому причинний зв`язок повинен бути визначений як "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" відповідно до пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008.
Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що 16 РВЛК, отримавши його заяву про перегляд постанови ВЛК та всі необхідні документи, не надала жодної відповіді та не прийняла належним чином оформленого рішення. Також без відповіді залишився адвокатський запит від 24.12.2024 щодо результатів розгляду поданої заяви. З наведених підстав просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
16 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України скористалась правом на подання відзиву від 13.06.2025, в якому зазначила, що ОСОБА_1 посилається на документи, зокрема довідку про обставини травми від 07.10.2022 №768 та інші матеріали, які під час розгляду його звернення штатною ВЛК не подавалися. З метою отримання додаткових документів, позивачу було направлено запит від 30.12.2024 №8722 про надання додаткових документів та належним чином засвідчених копій документів, необхідних для перевірки його доводів. Однак відповіді на цей запит та запитуваних документів позивач не надав. Відповідач вважає, що звернення позивача було розглянуто у встановленому порядку, а відсутність необхідних документів унеможливила прийняття іншого рішення щодо причинного зв`язку захворювання. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, зокрема, у складі Військової частини НОМЕР_1 та звільнений із військової служби на підставі свідоцтва про хворобу № 319 від 10 жовтня 2022 року за статтею 75а графи ІІ Розкладу хвороб.
Позивачем 03.10.2024 направлено до 16 Регіональної військово-лікарської комісії заяву про внесення зміни у свідоцтво про хворобу № 319 від 10 жовтня 2022 року та відповідний протокол засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії з урахуванням відомостей, що встановлені Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.10.2022 №768 в частині встановлення причинного зв`язку, відповідно до п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 - "Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини".
До вказаної заяви ОСОБА_1 долучено: засвідчену копію свідоцтва про хворобу №319 від 10.10.2022 року, нотаріально засвідчену копію довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.10.2022 №768, засвідчену копію військового квитка серії НОМЕР_2 від 04.12.1992, засвідчену копію посвідчення серія НОМЕР_3 засвідчену копію сторінок з паспорта, засвідчену копію РНОКПП, засвідчену копію Довідки до акта МСЕК серія 12 ААГ № 820833 від 05.03.2024, копію відповіді Військової частини НОМЕР_4 від 19.09.2024 за № 3836.
Обставина скерування засобами поштового зв`язку до 16 Регіональної військово-лікарської комісії ОСОБА_1 заяви від 03.10.2024 (разом із долученими до неї документами) засвідчується описом вкладення у цінний лист від 04.10.2024.
За наслідками розгляду вказаної заяви позивача, НОМЕР_5 РВЛК листом від 30.12.2025 за №8722 повідомила ОСОБА_1 згідно вимог п. 21.25. глави 21 розділу II Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 (із змінами), надати: оригінал довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №768 від 07.10.2022 в/ч НОМЕР_1 (Вами надана її копія); витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_6 або акт службового розслідування про факт отримання травми (поранення) (оскільки у наданій копії довідки про обставини травми №768 від 07.10.2022 не зазначена підстава її складання); довідку про безпосередню участь особи у бойових діях (за формою додатку до Постанови Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014) з указанням всіх періодів участі, яка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій; якісну копію військового квитка або довідку про проходження військової служби (з РТЦК та СП); медичні документи з етапів медичної евакуації з приводу отриманого поранення та діагностованих захворювань (форма 100, перевідні епікризи, виписки з медичних карт стаціонарного хворого, довідки ВЛК), за весь період військової служби; враховуючи, що військово-лікарськими комісіями військкомату Ви визнавались непридатним до військової служби (1992р., 1998р.) з приводу психічних розладів внаслідок органічного ураження головного мозку, також прошу надати медичні документи за період до призову по мобілізації (до березня 2022 року): медична картка амбулаторного хворого, консультативні висновки лікарів-спеціалістів, результати обстежень, виписки з медичних карт стаціонарного хворого; результати медичного огляду ВЛК під час призову по мобілізації у 2022 році (картка обстеження та медичного огляду, довідка ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Копії військово-облікових документів (військового квитка, довідки про участь у бойових діях, витягів з наказів, акту розслідування травми) та картки обстеження та медичного огляду, довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 прошу завірити в ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вважаючи протиправною бездіяльність 16 Регіональної військово-лікарської комісії щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.10.2024 про внесення зміни у свідоцтво про хворобу № 319 від 10 жовтня 2022 року та відповідний протокол засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії з урахуванням відомостей, що встановлені Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.10.2022 №768 в частині встановлення причинного зв`язку, відповідно до п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 - Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини", заявник звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (далі – Закон №2232-XII).
Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
За змістом частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону №2232-XII).
Згідно із частиною 6 статті 2 цього Закону №2232-XII, одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 за №402 затверджено "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" (далі – Положення № 402, у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Приписами п.1.2 розділу І Положення №402 визначено, що військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Відповідно до п.1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Положеннями п.2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
Один примірник Свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) зберігається як додаток до книги протоколів. У книгу протоколів, у додатковий примірник експертного документа та у медичну карту стаціонарного хворого записується дата та зміст постанови штатної ВЛК.
Штатні ВЛК ведуть книгу протоколів тільки на осіб, які пройшли медичний огляд безпосередньо в цих комісіях, та алфавітний облік розглянутих протягом року свідоцтв про хворобу (довідок ВЛК).
У штатних ВЛК протоколом є також бланк свідоцтва про хворобу, довідки, надіслані для затвердження (контролю) або перегляду постанов, коли текст остаточної постанови підписується головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, і секретарем. Особлива думка голови або членів комісії записується на примірнику свідоцтва про хворобу (довідки) або на окремому аркуші, який додається до цього свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК).
Відповідно до підпункту 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №402 ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).
Як встановлено судом, позивачем 03.10.2024 направлено до 16 Регіональної військово-лікарської комісії заяву про внесення зміни у свідоцтво про хворобу № 319 від 10 жовтня 2022 року та відповідний протокол засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії з урахуванням відомостей, що встановлені Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.10.2022 №768 в частині встановлення причинного зв`язку, відповідно до п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 - "Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини".
За змістом підпункту 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №402 ВЛК регіону має право, зокрема, запитувати особові та пенсійні справи, медичні документи, матеріали службового (спеціального) розслідування, дізнання, досудового розслідування, характеристики, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови.
Так, за наслідками розгляду заяви позивача від 03.10.2024, 16 РВЛК листом від 30.12.2025 за №8722 повідомила ОСОБА_1 згідно вимог п. 21.25. глави 21 розділу II Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 (із змінами), про необхідність надання додаткових документів.
За змістом пункту 21.25 глави 21 розділу II Положення №402 для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП надаються такі документи (засвідчені копії документів): довідка про проходження військової служби або копія посвідчення офіцера, генерала (військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу); довідка за формою, наведеною у Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (за наявності); медичні документи, які підтверджують початок розвитку, розвиток захворювання або одержання травми (поранення, контузії, каліцтва): медична книжка військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби), медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них, довідки із закладів охорони здоров`я, свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК), витяг із книги обліку хворих в амбулаторії під час первинного звернення по медичну допомогу; довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення - для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво); копія Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332 або копія акта розслідування авіаційної події та інциденту в авіації - у разі проведення відповідних розслідувань; документи, у яких зазначено обставини загибелі (смерті) військовослужбовця (не менш як один з таких документів): витяг з іменного списку безповоротних втрат особового складу, наказ командира (начальника) військової частини, донесення про загибель (смерть), сповіщення (корінець сповіщення) на загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця, постанова про закриття кримінального провадження (за наявності) - надаються у разі загибелі (смерті) військовослужбовця; лікарське свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби); свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби).
Таким чином, за приписами пункту 21.25 глави 21 розділу II Положення №402 для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця надається визначений Положенням №402 перелік документів.
Штатною ВЛК враховуються: первинна медична картка, службова та медична характеристики, матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, архівні довідки, довідки про причину смерті, висновок судово-медичного експерта.
До вказаних документів особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, за власним бажанням додають інші документи, які підтверджують причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою.
Штатна ВЛК вивчає документи, за потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), та в місячний строк із дня надходження документів приймає рішення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті)), з військовою службою, про що інформує військові частини (органи, підрозділи), ТЦК та СП, осіб, які звернулися до штатної ВЛК.
Якщо в місячний строк із дня надходження документів від заявника вирішити порушені у зверненні питання неможливо, начальник штатної ВЛК або його заступник встановлюють необхідний строк для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний строк вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
За результатами розгляду звернення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою, штатною ВЛК надсилається (видається) заявнику протокол засідання штатної військово-лікарської комісії у кількості не менше ніж три примірники.
Суд зазначає, що відповідач, обґрунтовуючи необхідність надання позивачем додаткових документів, посилається на положення пункту 21.25 глави 21 розділу II Положення №402, якими врегульовано порядок розгляду документів та прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) саме штатною військово-лікарською комісією.
Водночас наведені норми визначають перелік документів, що подаються до штатної ВЛК, порядок їх опрацювання, строки розгляду та прийняття відповідного рішення саме цим органом. Тому посилання Регіональної військово-лікарської комісії на положення, які безпосередньо регламентують діяльність іншого суб`єкта владних повноважень, а саме Штатної ВЛК, не може саме по собі вважатися належним та достатнім обґрунтуванням вимоги про подання додаткових документів позивачем.
Разом з тим суд не ставить під сумнів та не нівелює надані 16 Регіональній військово-лікарській комісії повноваження щодо витребування документів, необхідних для прийняття постанови. Так, відповідно до підпункту 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №402 ВЛК регіону має право запитувати особові та пенсійні справи, медичні документи, матеріали службового (спеціального) розслідування, дізнання, досудового розслідування, характеристики, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови.
Однак реалізація такого права повинна здійснюватися із належним обґрунтуванням потреби у витребуванні конкретних документів та з урахуванням уже поданих заявником матеріалів.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 разом із зверненням було подано пакет документів, необхідних для розгляду порушеного питання, зокрема, копію свідоцтва про хворобу №319 від 10.10.2022, нотаріально засвідчену копію довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.10.2022 №768, засвідчену копію військового квитка серії НОМЕР_2 від 04.12.1992, засвідчену копію посвідчення серія НОМЕР_3 , засвідчену копію Довідки до акта МСЕК серія 12 ААГ № 820833 від 05.03.2024, копію відповіді Військової частини НОМЕР_4 від 19.09.2024 за № 3836.
Водночас лист 16 Регіональної ВЛК від 30.12.2025 за №8722 не містить жодних зауважень щодо наданих документів, не вказує на їх неповноту, неналежність чи недостовірність, а також не містить пояснень, з яких підстав подані позивачем документи не можуть бути враховані при вирішенні питання по суті.
Крім того, у вказаному листі не наведено мотивів, які б свідчили про неможливість прийняття рішення на підставі вже наданих документів або про необхідність витребування саме тих додаткових документів, про які зазначено відповідачем. За таких обставин вимога про подання додаткових документів не містить належного фактичного та правового обґрунтування, що унеможливлює перевірку її об`єктивної необхідності та відповідності принципу належного урядування.
Суд також звертає увагу, що навіть положення пункту 21.25 глави 21 розділу II Положення №402, на які посилається відповідач, передбачають активну роль військово-лікарської комісії у збиранні та перевірці відомостей, необхідних для прийняття рішення. Зокрема, штатна ВЛК після надходження документів вивчає їх та, за потреби, уточнює інформацію про особу шляхом направлення необхідних запитів.
Отже, нормативне регулювання не покладає виключно на заявника обов`язок забезпечити військово-лікарську комісію всіма можливими документами, які теоретично можуть стосуватися предмета розгляду. Навпаки, у разі якщо для прийняття рішення наявних матеріалів недостатньо, відповідна ВЛК наділена повноваженнями самостійно витребовувати необхідні документи та відомості від компетентних органів, установ і організацій.
При цьому відповідачем не наведено обставин, які б свідчили про вчинення ним дій, спрямованих на самостійне отримання відсутніх, на його думку, документів, а також не обґрунтовано, чому отримання таких документів є неможливим без безпосередньої участі позивача.
За встановлених обставин суд доходить висновку, що відповідач, посилаючись на необхідність подання додаткових документів, фактично не пояснив, чому наданий позивачем пакет документів є недостатнім для розгляду звернення, не навів мотивів неврахування вже поданих матеріалів та не підтвердив вчинення дій щодо самостійного витребування необхідної інформації в межах наданих йому повноважень. 
Суд зауважує, що законом не встановлені строки розгляду регіональною ВЛК заяв про перегляд причинного зв`язку.
Як слідує з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 04.10.2024. Водночас, лист 16 Регіональної військово-лікарської комісії про необхідність надання додаткових документів датований лише 30.12.2025 (прийнятий під час розгляду адміністративної справи №300/3585/25 в суді).
Таким чином, між датою звернення позивача та датою повідомлення про необхідність подання додаткових документів минуло понад один рік. За цей час відповідач не прийняв рішення по суті порушеного питання та не повідомив позивача про обставини, які перешкоджають його вирішенню.
Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі № 580/1300/22 визначив підходи щодо застосування принципу "легітимних очікувань" (legitimate expectations):
"… 75. Також колегія суддів зазначає, що поняття "легітимні очікування", головним чином походять від англійського терміну "legitimate expectations" як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. У юридичній практиці зазначений термін також має такі альтернативні назви як правомірні, законні, розумні або виправдані сподівання.
76. Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України). Реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими.
77. Принцип легітимних очікувань властивий, головним чином, для публічно-правових спорів, що вирішуються адміністративними судами, оскільки у сукупності з принципами правової визначеності та належного урядування створює надійну основу для гарантування реалізації в Україні основної ідеї/мети системи адміністративних судів, а саме, захисти "малої людини" від "великої держави", в особі її багаточисленних суб`єктів владних повноважень, які наділені множинністю повноважень та низкою механізмів владного примусу.
78. Легітимні очікування не можна ототожнювати із сподіваннями, що виникають на підставі особистого сприйняття або помилкової оцінки певних обставин чи правових норм; не можуть виникати легітимні очікування, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства; обов`язковою умовою, за наявності якої певне сподівання (вимога) особи набуває ознак легітимного очікування є те, що таке очікування (вимога) має належне правове підґрунтя, тобто наявне достатнє джерело для відповідного очікування (вимоги).
79. Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі приписів щодо певного права, яке однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, який визначає механізм реалізації такого права, не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права…".
Суд зазначає, що діяльність суб`єктів владних повноважень повинна відповідати принципам належного урядування, правової визначеності та легітимних очікувань. Особа, звертаючись до уповноваженого органу із заявою та надаючи необхідні документи, вправі розраховувати на її розгляд у розумний строк та на своєчасне отримання мотивованого рішення або повідомлення про необхідність вчинення додаткових дій.
За змістом пункту 21.3 глави 21 розділу II Положення №402 причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК; у осіб, звільнених з військової служби інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 20.
У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 20 до цього Положення, заноситься відповідне рішення.
Відповідно до пункту 21.7 глави 21 розділу II Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що результатом розгляду питання про встановлення причинного зв`язку захворювання, травми, поранення, контузії чи каліцтва є саме постанова військово-лікарської комісії про наявність або відсутність такого причинного зв`язку, яка приймається за наслідками дослідження поданих документів та оформлюється у встановленому Положенням №402 порядку.
Відтак саме прийняття відповідної постанови є належною формою реалізації повноважень ВЛК при вирішенні питання щодо встановлення причинного зв`язку, тоді як направлення листів інформаційного характеру саме по собі не замінює прийняття рішення, передбаченого Положенням №402.
В свою чергу, матеріали адміністративної справи позбавлені доказів прийняття 16 Регіональною ВЛК відповідної постанови ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків чи про відсутність підстав для прийняття постанови, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.10.2025.
Поняття "протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень" визначається як зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Отже, для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною адміністративний суд не може обмежитися лише одним фактом неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а й зобов`язаний також з`ясувати і перевірити наявність або відсутність конкретних причин, умов та обставин, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. При цьому, важливе значення мають: юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Аналогічне визначення розуміння "протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень" міститься у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2017 року у справі № 21-1393а17.
Суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16.
Слід зазначити також, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №806/526/16.
Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, зважаючи на встановлення у справі не виконання відповідачем при розгляді заяви позивача власних повноважень в належному і повному обсязі, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде:
- визнати протиправною бездіяльність 16 Регіональної військово-лікарської комісії, що полягає у неприйнятті за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.10.2024 постанови про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків;
- зобов`язати 16 Регіональну військово-лікарську комісію розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 03.10.2024 та за результатами її розгляду прийняти постанову відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 за №402.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що ОСОБА_1 на підставі частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.
З огляду на не понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів оплати сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 5 статті 139 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розподілу судових витрат у справі.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність 16 Регіональної військово-лікарської комісії, що полягає у неприйнятті за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.10.2024 постанови про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків.
Зобов`язати 16 Регіональну військово-лікарську комісію розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 03.10.2024 та за результатами її розгляду прийняти постанову відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 за №402.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), АДРЕСА_1 ;
відповідач – 16 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України (ідентифікаційний код юридичної особи 08380628), вул. Стрийська, 73А, м. Львів, 79045.

Суддя  /підпис/  Скільський І.І.