Справа № 748/4209/25 	Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В. 	
Провадження № 33/4823/397/26 	  	
Категорія - – ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Вовка Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Вовка Н.Р. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2026 року,
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Місцевим судом встановлено, що 21 грудня 2025 року, о 07 год. 40 хв., на 8 км дороги Н27, у с. Новоселівка Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI A6», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширенні зіниці очей, почервоніння оболонки очей, неприродна блідість обличчя); від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Вовк Н.Р. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю у діях його підзахисного події і складу даного адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що місцевий суд розглянув справу за відсутності адвоката, без з`ясування причин його неявки, без забезпечення альтернативної участі (відеоконференції). Вказує, що місцевий суд поклав в основу рішення відеозапис з бодікамери поліцейського, проте стороні захисту не було надано можливості ознайомитись з цим відео, перевірити повноту відео, заявляти клопотання, надати свої заперечення. 

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Вовка Н.Р., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546668 від 21.12.2025, ОСОБА_1 , 21 грудня 2025 року, о 07 год. 40 хв., на 8 км дороги Н27, у с. Новоселівка Чернігівського району Чернігівської області, керував автомобілем марки «AUDI A6», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширенні зіниці очей, почервоніння оболонки очей, неприродна блідість обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. Під час перевірки документів та спілкування з водієм, виникли підозри про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. Поліцейський оголосив ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, почервоніння оболонки очей та запропонував йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте водій відмовився. При цьому, працівник поліції роз`яснив водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та його права й обов`язки. Після цього поліцейський склав адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП, який потім оголосив останньому.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про грубе порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист, оскільки його захиснику не було надано можливості прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, є непереконливими.
У судове засідання місцевого суду ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення, складеною секретарем судових засідань. Про дату розгляду справи також повідомлено адвоката Вовка Н.Р. (а.с.11,12). 

З урахуванням того, що судом вжиті заходи для належного сповіщення захисника про час, дату і місце розгляду справи шляхом направлення про виклик до суду, останній до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, його участь у судовому засіданні не є обов`язковою, а тому суд відповідно до вимог КУпАП розглянув справу за відсутності захисника.

Щодо доводів адвоката Вовка Н.Р. про проведення судового засідання за його відсутності , без забезпечення альтернативної участі (відеоконференції), апеляційний суд зазначає, що нормами КУпАП не передбачено проведення дистанційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому аналіз наведеного засвідчує, що прийняття рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду, а не його обов`язком.

Отже, норми чинного КУпАП не передбачають обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Крім того, матеріали справи не містять заяви чи клопотання захисника про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції та доступу до відеодоказів.

Також, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

А тому, місцевий суд дійшов правильного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Вовка Н.Р. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний