Справа № 420/9363/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку ст. 287 КАС України в письмовому провадженні справу за позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. ВП №78936297 від 19.03.2026, яка надійшла позивачу 31.03.2026 за вх. №1185, про накладення штрафів в розмірі 10200 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 31.03.2026 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла, зокрема, постанова ВП №78936297 державного виконавця про накладення штрафу про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. за невиконання рішення. Позивач не погоджується із правомірністю постанови про накладення штрафу та зазначає, що накладення штрафу за повторне невиконання судового рішення можливе лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень частини 2 статті 75, частини 1 та 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» мало місце без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. За всіма виконавчими провадженнями, в яких судові рішення набрали законної сили, ІНФОРМАЦІЯ_2 вживаються всі необхідні заходи для виконання цих рішень. Зокрема, складено відповідні розрахунки сум до виконання та направлено їх стягувачам. Також, юридичним управлінням підготовлено і направлено клопотання до Головного управління ВСП Збройних Сил України щодо погодження виконання зазначених рішень відповідно до листів Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 15.04.2021 № 248/3171, від 16.02.2022 № 248/938 та від 29.06.2022 № 423/132. Відтак, виконання рішення ускладнюється відсутністю фінансового забезпечення для їх реалізації, що підтверджується офіційним листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо фінансування видатків на виконання судових рішень. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від ІНФОРМАЦІЯ_3 . Можливість реалізації даного обов`язку перебуває у залежності від фінансового забезпечення від Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомляв ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. неодноразово у відповідях на вимоги державних виконавців. Позивач вказує, що він є розпорядником бюджетних коштів по коду одержувача НОМЕР_1 , знаходиться на казначейському обслуговуванні та фінансується з державного бюджету. Замовлення коштів з метою фінансування різних статей бюджету ХЗВ ВСП ЗСУ проводиться шляхом подання відповідних заявок до розпорядника коштів вищого рівня. При отриманні фінансування на рахунок позивача, ці кошти нараховуються та виплачуються на відповідні рахунки. Отже, ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно здійснює замовлення коштів на виконання вказаного рішення суду по КЕКВ 2800. Однак, станом на дату винесення постанови та на час звернення з цим позовом, кошти на виконання рішень, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження, не надходили і кошти на рахунку за кодом КЕКВ 2800 відсутні.
Ухвалою від 07.04.2026 року позов залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою від 22.04.2026 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 05.05.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись з урахуванням особливостей статті 287 КАС України. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 . Призначено судове засідання на 11.05.2026 року о 10 годині 00хв.
До суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній проти задоволення позову заперечує, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідачем зазначено, що на примусовому виконанні у Відділі ПВР перебуває виконавче провадження № 78936297 з примусового виконання виконавчого листа № 420/33921/24 виданого 06.08.2025 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: з 29.01.2020 по 31.12.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2021 по 31.12.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2022 по 31.12.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2023 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
30.10.2025 з метою встановлення чи виконано рішення суду, згідно якого було відкрите виконавче провадження, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено вимогу щодо надання інформації чи виконано вимоги виконавчого листа №420/33921/24, виданого 06.08.2025 Одеським окружним адміністративним судом. Надалі, 06.02.2026 повторно було направлено вимогу щодо надання інформації чи виконано вимоги виконавчого листа 420/33921/24. виданого 06.08.2025 Одеським окружним адміністративним судом. Однак, станом на 06.05.2026 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях в Автономній Республіці Крим та м.Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України жодного повідомлення про виконання вимог виконавчого листа не надходило.
Щодо посилання відповідача на відсутність коштів за КЕКВ кодом 2800 на проведення виплат, а їх здійснення є порушенням чинного бюджетного законодавства, останній зазначив, що відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення, а дана обставина не є тою підставою, яка свідчить про поважність невиконання позивачем рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/33921/24.
Третя особа пояснень не надала.
Судове засідання, призначене на 12.05.2026 року, у звязку з оголошенням повітряної тривоги, перенесено на 20.05.2026 року, про що повідомлено учасників справи. 
У судовому засіданні 20.05.2026 року суд заслухав пояснення представників позивача та відповідача, дослідив письмові докази та ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 року у справі №420/33921/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: з 29.01.2020 по 31.12.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2021 по 31.12.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2022 по 31.12.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2023 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати грошового забезпечення за весь час затримки виплати починаючи з 29.01.2020.
06.08.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кузьменком Ігорем Миколайовичем від 25.08.2025 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №420/33921/24, виданого Одеським окружним адміністративним судом 06.08.2025, щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати грошового забезпечення за весь час затримки виплати починаючи з 29.01.2020.
Пунктом 2 цієї постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
06.02.2026 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кузьменком Ігорем Миколайовичем винесено постанову про накладення штрафу ВП № 78936297, якою за невиконання рішення суду постановлено накласти на боржника – ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн, зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
19.03.2026 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кузьменком Ігорем Миколайовичем винесено постанову про накладення штрафу ВП № 78936297, якою за невиконання рішення суду постановлено накласти на боржника – ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн, та встановлено новий строк для його виконання.
Не погодившись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Закону України “Про виконавче провадження” від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно із приписами частини першої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до частини третьої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Положеннями частин першої та другої статті 63 Закону України № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Згідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі - 5100 грн. (для юридичних осіб), а в разі повторного невиконання рішення без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі - 10200 грн.
Аналізуючи наведені положення законодавства України в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, установлені нормами Закону України “Про виконавче провадження”. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України “Про виконавче провадження” можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 року у справі № 420/33921/24, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити ОСОБА_1 здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати грошового забезпечення за весь час затримки виплати починаючи з 29.01.2020. 25.08.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 78936297, що підтверджується копією квитанції АТ «УКРПОШТА» від 26.08.2025р. та списком ф.103 (а.с.115). 
Відповідь про виконання постанови, зокрема, вчинення дій боржником, на адресу відповідача не надходила.
30.10.2025 року з метою встановлення чи виконано рішення суду, згідно якого було відкрите виконавче провадження, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено вимогу щодо надання інформації чи виконано вимоги виконавчого листа 420/33921/24, виданого 06.08.2025 Одеським окружним адміністративним судом.
06.02.2026 року повторно було направлено вимогу щодо надання інформації чи виконано вимоги виконавчого листа 420/33921/24 виданого 06.08.2025 року Одеським окружним адміністративним судом.
Станом на 06.05.2026 року відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 до відділу примусового виконання рішень не надходила. 
З огляду на викладене суд вважає, що державному виконавцю в порушення ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 не надано жодної інформації по вчиненню дій щодо виконання рішення суду, а саме: чи здійснено нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 . 
Таким чином дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо винесення постанови ВП №78936297 від 06.02.2026 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. є обґрунтованими та законними.
Щодо доводів відповідача про направлення загальних листів, якими останній повідомляв про відсутність виділення коштів із державного бюджету на фінансування видатків на виконання судових рішень, зокрема від 09.12.2025 року, суд зазначає, що останні направлялися на імя начальника Управління забезбечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та стосувалися розгляду скарги. Доказів направлення інформації щодо виконання рішення суду від 13.06.2025 року у справі № 420/33921/24 позивачем не надано.
Щодо доводів ІНФОРМАЦІЯ_1 про відсутність коштів за КЕКВ кодом 2800 на проведення виплат, а їх здійснення є порушенням чинного бюджетного законодавства, суд зазначає, що такі доводи суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі “Кечко проти України”, “Ромашов проти України”, згідно яких реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.
Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Отже, відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у виплаті грошового забезпечення.
Станом на дату винесення оскаржуваної постанови, позивачем не було наведено відповідачу об`єктивних поважних причин через які ІНФОРМАЦІЯ_6 не виконав рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/33921/24 в частині виплати ОСОБА_1 перерахованого грошового забезпечення. 
Відтак, відповідно до установлених у справі обставин, позивачем не здійснено належних заходів, в межах наявних у нього повноважень, для повного та своєчасного виконання судового рішення у справі №420/33921/24.
Зазначене свідчить про невиконання боржником судового рішення у справі №420/33921/24 без поважних причин, що є законодавчо передбаченою підставою для накладення на позивача штрафу відповідно до приписів статті 75 Закону України “Про виконавче провадження”. При прийнятті рішення суд також враховує, що постанови від 25.08.2025 року про відкриття виконавчого провадення ВП №78936297, від 06.02.2026року про накладення штрафу є чинними, протилежного позивачем не доведено.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Оскільки у задоволені позовних вимог судом відмовлено, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 78936297 від 19.03.2026 року про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя Самойлюк Г.П.

.