Справа № 629/2861/26
Номер провадження 2/629/1414/26 
Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Солодовник І.С.,
при секретарі – Чередниченко М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначає, що вона з ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі. На даний час нею подано позов до Слобідського районного суду міста Харкова про розірвання шлюбу.
Від шлюбу сторони мають спільну дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.
Вказала, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. При цьому зазначила, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, отримує дохід від пенсії приблизно 18000 грн, є особою з інвалідністю ІІ групи, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.
Також позивач вказала, що вона одна не може забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.04.2026 року і до повноліття дитини.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засідання на задоволенні позовних вимог наполягала, вказала, що дитина проживає з нею, відповідач хоча матеріально і забезпечує дитину, але ця допомога є нерегулярною, в січні та лютому 2026 р. кошти на утримання дитини не надавав, у березні перерахував на її картку кошти у розмірі 6000 грн, у квітні – 5000 грн та у травні – 6000 грн. Вказала, що не заперечує, щоб аліменти були присуджені за рішенням суду не з дня пред`явлення позову до суду, а з червня 2026 р.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Вказав, що бажає матеріально утримувати дитину, перераховував дружині в березні, квітні та травні кошти на утримання доньки, про що надав відповідні платіжні документи, тому просив стягувати аліменти з червня 2026 року, а також разом з дружиною оплачував витрати зі святкування дня народження доньки.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що сторони з 21.12.2021 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 21.12.2021 р. Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 12).
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 18.03.2022 р. Полтавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 11).
Дитина зареєстрована та мешкає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 84/15.17-20 від 06.04.2026 р., виданою Краснопавлівським старостинським округом Лозівської міської територіальної громади Харківської області (а.с. 10).
Згідно з інформаційною довідкою Комунального закладу «Краснопавлівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу» Лозівської міської ради Харківської області за вих. від 06.04.2026 № 01-35/25, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є вихованкою групи № 8 КЗ «Краснопавлівський ЗДО (ясла-садок) комбінованого типу» Лозівської міської ради Харківської області, обов`язки по комунікації з педагогами закладу та вихованню дівчинки виконує її мати, ОСОБА_1 . Батько, ОСОБА_2 під час організації освітнього процесу, у вихованні доньки, консультаційних зустрічах, заняттях чи інших заходах, в тому числі в дистанційному режимі, участі не бере. Заняття в проєкті від фонду ЮНІСЕФ не відвідував, не приводив і не забирав доньку з ЗДО (а.с. 9).
Позивач ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_4 на посаді спеціаліста з масажу, що підтверджується трудовим договором № 20/03-26 від 20.03.2026 р. (а.с. 5).
Відповідно до посвідчень серії серії НОМЕР_3 від 22.12.2023 р., пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 від 08.02.2026 р., МВ № 002497 від 30.06.2015 р., ОСОБА_2 є учасником бойових дій, особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни (а.с. 19-21).
В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що відповідач хоча і надає добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини, проте робить це нерегулярно. Зокрема, протягом січня та лютого 2026 р. кошти на утримання доньки відповідачем не надавались, про що не заперечувалося самим відповідачем. Водночас у період з березня по травень 2026 р. на банківську картку позивача було перераховано кошти у загальному розмірі 17000 грн. Поряд із цим, суд враховує, що відповідач бере участь у вихованні, утриманні доньки та несе додаткові витрати на організацію її дозвілля. Вказані обставини підтверджуються наданими суду копіями платіжних інструкцій, що свідчать про оплату відповідних послуг для дитини.
Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 цієї Конвенції).
Також, частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Одночасно законодавцем визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
За ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з матеріалами справи, з моменту подання позову, а саме 08.04.2026 р. та протягом розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у період з березня по травень 2026 року щомісячно здійснював перерахування коштів на утримання дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на банківську картку позивача ОСОБА_1 . Враховуючи факт регулярного надання відповідачем матеріальної допомоги у зазначений період, а також беручи до уваги заяву позивача, яка просила розпочати стягнення аліментів саме з червня 2026 року, та відсутність заперечень з боку відповідача щодо такого порядку, суд, керуючись принципами диспозитивності та пріоритету інтересів дитини, вважає за доцільне визначити дату початку стягнення аліментів з 01.06.2026 року.
Враховуючи викладене та відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо заявлених вимог, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2026 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке.
Позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому у силу норм пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Таким чином, керуючись частиною 6 статті 141 ЦПК України, судові витрати належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 430 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2026 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Сторони справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя:          І.С. Солодовник