МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2026 р. 	справа № 400/224/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, 	

про	визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо поновлення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2025 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" із розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та поновити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.12.2025 року, пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач при перерахунку пенсії на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року у справі № 400/6896/25 протиправно обмежив розмір пенсії позивача максимальним розміром та обмежив розмір пенсії позивача до 70% сум грошового забезпечення.
Відповідач у відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що при здійсненні перерахунку пенсії на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року у справі № 400/6896/25 відбулися зміни умов пенсійного забезпечення позивача. Здійснюючи перерахунок пенсії позивачу, Головне управління керувалося нормами законодавства, чинного на момент здійснення перерахунку, а отже, максимальний розмір пенсії позивача не може перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Щодо вимоги виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром, слід зазначити, що як вбачається із розрахунку пенсії (доданий до позовної заяви) розмір пенсійної виплати позивача необмежений максимальним розміром. Тому зазначена вимога є необґрунтованою та безпідставною.
Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 КАС України без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.
Вирішуючи спір, суд враховує наступне.
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року у справі № 400/6896/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 та 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок від 08.05.2025 за № 9/1/8137, № 9/1/8138, № 9/1/8139, № 9/1/8140, виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір посадового окладу та окладу за військове звання, які обраховуються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії та з урахуванням раніше проведених виплат.
На виконання вказаного рішення, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області проведено перерахунок пенсії позивачу.
При перерахунку пенсії обмежено розмір пенсії позивача максимальним розміром.
Так, згідно протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № ЮН44690 станом на 01.02.2020 року, позивачу перераховано розмір пенсії у розмірі 21 994 грн., натомість, до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії встановлено виплату 21 062,40 грн.
Також відповідачем зменшено відсоткове значення розміру пенсії з 80% до 70% грошового забезпечення.
16.12.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром та з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення.
Листом від 31.12.2025 року відповідач повідомив, що розмір пенсії позивачу встановлено відповідно до законодавства.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, є Закон № 2262-ХІІ.
Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами ч. 2-3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 1774-VIII (набрала чинності з 01.01.2017 року), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Статтею 2 Закону № 3668-VІ (з урахуванням змін, внесених Законами від 24.12.2015 року № 911-VIII, від 06.12.2016 року № 1774-VIII) визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Закон № 3668-VІ набрав чинності з 01.10.2011 року.
Суд зауважує, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах передбачено ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ та ст. 2 Закону № 3668-VI.
Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
У пункті 2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного Суду України визначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Аналіз норм законодавства з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 дає підстави для висновку, що з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, а саме 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи, є нечинною та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі № 620/1285/19, від 09.02.2021 року у справі № 1640/2500/18.
Внесені Законом від 06.12.2016 року № 1774-VIII зміни до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Суд також враховує, що у рішенні від 12.10.2022 року № 7-р(ІІ)/2022 Конституційний Суд України дійшов висновку, що приписи статті 2 Закону № 3668, що поширюють свою дію на Закон № 2262, не відповідають приписам статей 1, 3, 8, частин першої, другої, п`ятої статті 17, частини першої статті 46, частини першої статті 65 Конституції України в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини зазначеного рішення приписи статті 2 Закону від 08.07.2011 року № 3668 зі змінами, визнані неконституційними та втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України від 12.10.2022 року № 7-р(ІІ)/2022, а отже з 12.04.2023 року вказана норма Закону № 3668, що поширює свою дію на Закон № 2262 втратила чинність.
Тобто до спірних правовідносин відповідачем застосовані норми ст. 43 Закону № 2262- XII та ст. 2 Закону № 3668, які визнані неконституційними та втратили чинність відповідно до рішень Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 та від 12.10.2022 року № 7-р(ІІ)/2022.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту, суд зазначає, що відповідач діяв всупереч норм Закону № 2262-ХІІ.
Як встановлено судом та підтверджується протоколом про перерахунок пенсії за пенсійною справою № ЮН44690, позивачу з 01.02.2020 року обмежено розмір пенсії максимальним розміром 21 062,40 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо проведення виплати пенсії позивачу після її перерахунку на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року у справі № 400/6896/25 з 01.02.2020 року з обмеженням її максимального розміру.
Щодо зменшення відповідачем відсоткового розміру пенсії з 80% до 70% грошового забезпечення, суд вказує наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Верховний Суд в рішенні від 04.02.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яка застосовується саме при призначенні пенсії.
Відтак, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної вислуги років, є незмінним.
Таким чином, доводи відповідача щодо правомірності дій по зменшенню основного розміру пенсії до 70% у зв`язку з тим, що змінились умови пенсійного забезпечення позивача, є необґрунтованими.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача з 80% до 70% від сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.02.2020 року.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч. 2 ст. 9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Судові витрати у справі відсутні.
Керуючись статтями 2, 19, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ЄДРПОУ 13844159) задовольнити.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ЄДРПОУ 13844159) щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) після її перерахунку на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року у справі № 400/6896/25 з 01.02.2020 року з обмеженням максимального розміру пенсії та зменшення відсоткового розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ЄДРПОУ 13844159) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошового забезпечення від 08.05.2025 року № 9/1/8137, починаючи з 01.02.2020 року, від 08.05.2025 року № 9/1/8138, починаючи з 01.02.2021 року, від 08.05.2025 року № 9/1/8139, починаючи з 01.02.2022 року, від 08.05.2025 року № 9/1/8140, починаючи з 01.02.2023 року, та виплачувати пенсію без обмеження максимального розміру пенсії, виходячи з основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.
4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз