ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 р.	Справа № 520/30954/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2026, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/30954/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ЛИХАЧОВСЬКИЙ" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області    
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Лихачовський", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив:
-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.09.2025 за №00427340701 та за №00427370701.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.09.2025 за №00427340701.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Лихачовський" (код ЄДРПОУ 44689450)судові витрати зі сплати судового збору в сумі 23 517 (двадцять три тисячі п`ятсот сімнадцять) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495).
Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з даним рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пунктів 61.1,61.2 статті 62, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пунктів 77.1,77.4 статті 77, статті 82 Податкового кодексу України, відповідно до затвердженого ДПС України плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік, на підставі Наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 17.06.2025 за №2772-п проведена документальна планова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛИХАЧОВСЬКИЙ» (код ЄДРПОУ 44689450) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України, податків та зборів, валютного та іншого законодавства контроль за дотриманням якого покладено на контролюючи органи, за період із 11.08.2022 по 31.03.2025 - з питань правильності нарахування, обчислення, та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період із 11.08.2022 по 31.03.2025, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.
За результатами перевірки складено Акт від 08.08.2025 за №33607/20-40-07-01-05/44689450 (далі також - Акт перевірки).
Згідно з висновками Акта перевірки встановлено порушення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛИХАЧОВСЬКИЙ», зокрема:
1) п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України – встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 2 019 165,00 грн, у тому числі за 2023 рік в сумі 2 019 165,00 грн, за рахунок заниження показників по рахунку 719 «Інші доходи від операційної діяльності», внаслідок формування надходжень у вигляді отримання товарно-матеріальних цінностей з джерела невідомого походження з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагента», що фактично не міг поставляти ТМЦ на загальну суму 11 216 543 грн, в тому числі за 2023 рік у сумі 11 216 543 грн;
2) п. 192.1. ст. 192, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України – встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 60 703,00 грн, в т.ч. за жовтень 2023 року на суму 60 703,00 грн, за рахунок оформлення розрахунків коригувань до податкових накладних на зменшення податкового зобов`язання та збільшення податкового кредиту без підтвердження операції первинними документами.
На підставі висновків Акта перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийнято:
1) податкове повідомлення-рішення від 01.09.2025 за №00427340701за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 2 523 956,25 грн, у тому числі 2019165,00 грн – за податковим зобов`язанням, 504791,25 грн – за штрафними (фінансовими) санкціями (т. 1 а.с. 197-198);
2) податкове повідомлення-рішення від 01.09.2025 за №00427370701за платежем податок на додану вартість на загальну суму 75 878,75 грн,у тому числі 60 703,00 грн – за податковим зобов`язанням, 15 175,75 грн – за штрафними (фінансовими) санкціями (т. 1 а.с. 199-200).
Скориставшись правом на оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 01.09.2025 за №00427340701 необґрунтоване та підлягають скасуванню.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
За приписами абзацу першого пункту 77.1 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
Відповідно до пункту 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Підпунктом 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 ПК України визначено, що фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування платника (крім великих платників податків) минулих податкових (звітних) років.
Пунктом 5 П(С)БО 15 «Дохід» передбачено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Згідно з абзацом першим пункту 7 П(С)БО 15 «Дохід» визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.
За правилами пункту 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання» зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.
Відповідно до пункту 6 П(С)БО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно з частиною першою статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з пунктом 2.4, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що витрати для цілей визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Як вбачається з матеріалів справи, за змістом Акта перевірки в ході перевірки встановлено та не заперечується позивачем, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛИХАЧОВСЬКИЙ» в періоді, що перевірявся, мало взаємовідносини з компанією нерезидентом: Company AdNext OU Ltd, адреса реєстрації: Ahtri tn 8. Kesklina district, Hajru county, Tallin, 10151, ESTONIA, за контрактом від 03.11.2022 за № AD 1422/44для світлих нафтопродуктів. Дата укладання: 03.11.2022. Місце укладання: м. Таллінн.
Під час проведення планової документальної перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛИХАЧОВСЬКИЙ» виявлено отримання платником податків у 2023 році товару: дизельне паливо Diesel fuel Al, дизельне паливо Diesel 10ppm, дизельне паливо Diesel 10ppm Class F, дизельне паливо Diesel 10 ppm EN590 F class, дизельне паливо Diesel 10 ppm С class за імпортним контрактом від 03.11.2022 № AD 1422/44, що укладено з AdNexi ОU ltd (Естонія), вантажовідправниками за яким є AdNext OU Ltd (Естонія), EURODELTA OU (Естонія), SIA PARS Terminals (Латвія), UAB "Taurilus" (Литва). S1A NextScll Logistics (Латвія), LSEZSIA V. Biluka komercfirma "EVIJA" (Латвія), Public Company ORLEN Lietuva (Литва).
Виробником товару (дизельного палива) відповідно до сертифікатів зазначено переважно «Orlen Lietuva», деякі сертифікати якості не містять інформацію щодо виробника палива або джерел його походження.
За висновками контролюючого органу існує ймовірність нереальності здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання дизельного палива, яке AdNext OU Ltd (Естонія) за непрямим імпортним контрактом відвантажено ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛИХАЧОВСЬКИЙ», походження даного товару та його поставок на територію України з документальним прикриттям даної діяльності шляхом укладання контракту з AdNext OU Ltd (Естонія).
Вбачається сумнів у реальності здійснення операцій по ланцюгу постачання вказаного палива, у тому числі на етапі його придбання AdNext OU Ltd (Естонія), що зумовлює відсутність подальших об`єктів оподаткування при формуванні показників податкової звітності.
Наведені висновки сформовані відповідачем з огляду на наявність у Єдиному державному реєстрі судових рішень постанов Подільського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року у справі №758/12629/23, від 15 лютого 2024 року у справі № 758/12520/23, від 27 січня 2025 року у справі № 758/3422/24.
Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень судом установлено, що зазначені судові рішення прийняті за результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб ТОВ «Сервіс-Чемпіон», ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГАЗ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ» за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1. ст. 483 МК України, з огляду на подання до митних органів України сертифікатів (паспортів) якості на дизельне паливо, яке відрізняється від дійсно виданих литовським підприємством «Orlen Lietuva».
Провадження у справах №758/12629/23, № 758/12520/23, № 758/3422/24 закрито у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб ТОВ «Сервіс-Чемпіон» ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГАЗ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ» складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та недоведення обставин вчинення відповідними посадовими особами дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, а саме – сертифікатів якості.
Також в Акті перевірки контролюючий орган посилається на постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року у справі № 758/13407/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 директора,Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лихачовський», за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
З Єдиного державного реєстру судових рішень судом установлено, що за обставинами справи № 758/13407/23 відповідно до протоколів про порушення митних правил № 0365/90300/23, складеного 25 жовтня 2023 року, № 0367/90300/23, складеного 25 жовтня 2023 року, № 0368/90300/23, складеного 25 жовтня 2023 року, № 0366/90300/23, складеного 25 жовтня 2023 року, 10 січня 2023 року, 13 січня 2023 року, 17 січня 2023 року, 20 січня 2023 року та 26 січня 2023 року,11 лютого 2023 року та 12 лютого 2023 року, 01 березня 2023 року, 05 березня 2023 року та 11 березня 2023 року через митний кордон України пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Латвійської Республіки в Україну на адресу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛИХАЧОВСЬКИЙ» за зовнішньоекономічним контрактом від 03 листопада 2022 року № AD1422/44 переміщений товар: «Дизельне паливо»,на підставі, зокрема сертифікатів якості від 06 грудня 2022 року № 161483_4834385, від 23 грудня 2022 року № 221223_5499833, від 07 лютого 2023 року № 0702023_1678583, від 08 лютого 2023 року № 162886_4938789, згідно з якими товар виготовлено підприємством Public Company «Orlen Lietuva».
Вказаний товар був оформлений в Енергетичній митниці за митними деклараціями типу ІМ 40 ЕА від 10 січня 2023 року № 23UA9032000000422U3,від 14 січня 2023 року № 23UA903200000734U8, від 17 січня 2023 року № 23UA903200000923U9, від 21 січня 2023 року № 23UA903200001114U9, від 27 січня 2023 року № 23UA903200001630U8,від 11 лютого 2023 року № 23UA903200002742U1, від 13 лютого 2023 року № 23UA903200002792U4,від 01 березня 2023 року № 23UA903200004091U1, від 06 березня 2023 року № 23UA903200004287U6, від 11 березня 2023 року № 23UA903200004594U5.
У справі № 758/13407/23 судом установлено, що відповідно до отриманої від представництва АТ «Орлен Летува» в Україні та від Public Company «Orlen Lietuva» інформації (листи від 20 квітня 2023 року № 63 та від 28 квітня 2023 року № 64 та від 29 червня 2023 року № D2 (115-9)-1451), сертифікати якості від 06 грудня 2022 року № 161483_4834385,від 23 грудня 2022 року № 221223_5499833, від 07 лютого 2023 року № 0702023_1678583, від 08 лютого 2023 року № 162886_4938789 литовським підприємством «Orlen Lietuva» не видавалися (відомості про сертифікат якості з такими номерами у підприємства відсутні).
З огляду на наведене суд, приймаючи постанову від 18 листопада 2024 року у справі № 758/13407/23, дійшов висновку про вчинення директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лихачовський`Івченком Анатолієм Анатолійовичем дій, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення товару, документів, одержаних незаконним шляхом, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України.
Враховуючи наведене, відповідач в акті перевірки зазначив, що на підставі інформації з відкритих джерел встановлена ймовірність використання суб`єкта ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів зокрема вироблених в російській федерації, документів, одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікатів якості, виданих публічною компанією «Orlen Lieiuva»; деякі сертифікати якості, надані до митного оформлення взагалі не містять інформацію щодо виробника палива або джерел його походження.
Щодо доводів відповідача на подання до митного органу сертифікатів, видача яких виробником не підтверджена, колегія суддів зазначає, що такий документ не належить до тих, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік, а тому самі по собі сертифікати, видача яких виробником не підтверджена, як і сертифікатів без зазначення інформації щодо виробника палива, не є безперечним доказом відсутності господарської операції з огляду на інші, наявні докази її реальності.
Судовим розглядом встановлено, що товар за контрактом від 03 листопада 2022 року № AD1422/44 на територію України доставлявся автотранспортом.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано:
- CMR №LV-000196ADN/UA від 06.01.2023, в якій вказаний сертифікат якості на дизельне паливо «AB Orlen Lietuva» №161483_4834385 від 06.12.2022, експортну накладну 23LV00024020030868, інвойс AD24187;
-№ LV-000004ADN/PA/UA від 27.02.2023, № LV-000005ADN/PA/UA від 03.03.2023, № LV-000006ADN/PA/UA від 03.03.2023, в яких вказаний сертифікат якості на дизельне паливо «AB Orlen Lietuva» № 162886_4938789 від 08.02.2023, експортна накладна 23LV00021020353205, інвойс AD2561, експортна накладна 23LV00021020381853, інвойс AD2562, експортна накладна 23LV00021020391510, інвойс AD2563;
- CMR № LV-000198ADN/UA від 12.01.2023, № LV-000204ADN/UA від 14.01.2023, № LV-000208ADN/UA від 18.01.2023, № LV-000211ADN/UA від 24.01.2023, в яких вказаний сертифікат якості на дизельне паливо «AB Orlen Lietuva» № 221223_5499833 від 23.12.2022, експортна накладна 23LV00024020058660, інвойс AD2497, експортна накладна 23LV00024020072874, інвойс AD2509, експортна накладна 23LV00024020095061, інвойс AD2515,експортна накладна 23LV00024020134059, інвойс AD2523;
-CMR № LV-000002ADN/PA/UA від 09.02.2023, № LV-000003ADN/PA/UA від 09.02.2023, в яких вказаний сертифікат якості на дизельне паливо «AB Orlen Lietuva» № 0702023_1678583 від 07.02.2023, експортна накладна 23LV000210202422898, інвойс AD2541,експортна накладна 23LV00021020243678, інвойс AD2543.
Крім того, в наданих компанією AdNext OU Ltd та Службою державних доходів Латвії копіях товарно-транспортних накладних містилось посилання на AnalysisRaportNR: 14201/00012012.1/L/23, виданий терміналом SIA PARS, як акцизним складом, з якого відвантажувався товар (дизельне паливо) (т.2 а.с. 69).
Відповідно до наданих до перевірки документів контролюючим органом установлено, що товар (дизельне паливо) ввезено за ВМД, згідно з переліком у кількості 29, наведеним в Акті перевірки, розрахунки за отриманий товар проведені в повному обсязі (додаток 12 до Акта перевірки).
Колегія суддів зазначає, що надані позивачем до перевірки й до суду первинні та інші документи (експортні накладні (декларації), інвойси, міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR), платіжні документи), повною мірою підтверджують виконання правочинів з контрагентом – Company AdNext OU Ltd.
Суд звертає увагу, що у постанові Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року у справі № 758/13407/23 відсутні висновки, що переміщення товару (дизельного палива) за зовнішньоекономічним контрактом від 03 листопада 2022 року № AD1422/44 не підтверджено відповідними документами.
Крім того, в акті перевірки також зазначено, що в ході проведення перевірки складено товарний баланс руху товару від постачальника до покупця із зазначенням всіх первинних документів, що були надані до перевірки (додатки до акта перевірки №5.1-5.4). На підставі видаткових накладних, акцизних накладних та ТТН відповідачем встановлено невідповідність руху транспортних засобів у часовому проміжку автомобільними шляхами України з урахуванням днів завантаження та розвантаження згідно з таблицею, наведеною на сторінках 33-34 акта перевірки.
Судом встановлено, що з метою отримання додаткової інформації, а також підтвердження/спростування реквізитів та інформації, що зазначена в первинних документах щодо оформлених операцій придбання/реалізації пального, в ході перевірки було направлено лист від 24.07.2025 за №16038/5/20-40-07-01-08 до Національної поліції України, проте на дату складення акта перевірки про надання відповіді на такий лист відповідачем не зазначено.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем в Акті перевірки аналізувався рух транспортних засобів у часовому проміжку автомобільними шляхами України, який не може підтверджувати безтоварність зовнішньоекономічних господарських операцій, імпортований товар за якими пройшов процедуру легалізації, що включає декларування, перевірку митним органом та сплату платежів.
Суд зазначає, що посилання відповідача в Акті перевірки на приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в рф, є лише припущенням, яке не ґрунтується на належних доказах.
Під час судового розгляду встановлено, що у постанові від 18 листопада 2024 року у справі № 758/13407/23 суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , який є керівником ТОВ «Торговий дім «Лихачовський», складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України, з огляду на вчинення ним дій, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення товару, документів, одержаних незаконним шляхом, а не вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів, які заборонені до ввезення на територію України, шляхом надання одному товару вигляду іншого.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені позивачем аргументи та докази, надані на їх підтвердження,- повною мірою спростовують висновки контролюючого органу, покладені в основу оскаржуваного в цій справі податкового повідомлення-рішення від 01.09.2025 за №00427340701, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.09.2025 за №00427340701 є неправомірними, у зв`язку з чим підлягає визнанню протиправними та скасуванню, а позов в цій частині підлягає задоволенню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність доводів та вимог апеляційної скарги, а тому не вбачає підстав для її задоволення.
Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі “Серявін та інші проти України” (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 по справі № 520/30954/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 18.05.2026 року