Суддя ОСОБА_1 
Справа № 644/5171/20
Провадження № 1-кп/644/528/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 р. м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1202020530001075 від 21.05.2020, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має інвалідність ІІ групи, до поміщення під варту був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

21.05.2020 приблизно о 18 год. 20 хв. ОСОБА_6 , 1979 року народження, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, взяв за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 ніж та вийшов до коридору 4-го поверху, де поводив себе зухвало та вчинив сварки з мешканцями. На шум, який створював ОСОБА_6 , зі своєї квартири до коридору 4-го поверху вийшов ОСОБА_8 , 1970 року народження, який зробив зауваження ОСОБА_6 , на що той агресивно зреагував і між ними виникла сварка. 
ОСОБА_6 , дістав ніж, який мав при собі. В цей час із своєї квартири до коридору 4-го поверху вищезазначеного будинку вийшла ОСОБА_9 , 1983 року народження, яка побачивши ніж у руках ОСОБА_6 закричала, чим привернула до себе увагу останнього. ОСОБА_6 , побачивши ОСОБА_9 , публічно почав у бік присутніх виражати намір заподіяння смерті, маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті декільком особам, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді смерті інших людей внаслідок своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, діючи умисно, на ґрунті тривалих неприязних відносин з ОСОБА_9 , маючи умисел, направлений на протиправне позбавлення життя, бажаючи настання смерті ОСОБА_9 та реалізуючи свій злочинний намір, завдав один удар ножем, який тримав у правій руці, в область спини справа потерпілій ОСОБА_9 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_8 , тримаючи ніж у правій руці завдав один удар в область спини зліва потерпілому ОСОБА_8 . 
Проте, ОСОБА_6 свій злочинний умисел направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі: після отриманого ушкодження потерпіла ОСОБА_9 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволікся, вибігла на сходовий майданчик, а внаслідок втручання мешканців будинку АДРЕСА_3 , було припинено протиправні дії ОСОБА_6 , а саме його було відштовхнуто від потерпілого ОСОБА_8 стільцем, що змусило його покинути місце вчинення кримінального правопорушення.
У результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_9 згідно з висновком судової медичної експертизи №09/1209-С/2020 від 24.06.2020 наступні тілесні ушкодження: непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини справа, яка належить до категорії легких тілесних ушкоджень.
У результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_8 згідно з висновком судової медичної експертизи №09/1205-C/2020 від 24.06.2020 наступні тілесні ушкодження: непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини зліва, яка належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

2. Показання обвинуваченого, позиції захисника та прокурора

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні під час допиту вказав, що він визнає дії, які він вчинив, проте не визнає їх кваліфікацію. Умислу вбивати у нього не було. До дня інкримінованих йому подій він може пригадати дві ситуації, коли потерпіла ОСОБА_10 робила йому зауваження. В день, коли відбулися інкриміновані йому події, він вживав алкогольні напої. Він прийшов на 4 поверх гуртожитку разом з другом ОСОБА_11 , вони йшли до кімнати ОСОБА_11 . З собою у нього були два пакета з продуктами та горілкою, при цьому в один з пакетів він поклав свій великий ніж, щоб порізати хліб та ковбасу, оскільки у ОСОБА_11 не було чим порізати. Він був одягнутий у футболку та штани. Коли вони підійшли до кімнати ОСОБА_11 , то потерпіла ОСОБА_10 вийшла та почала робити ОСОБА_11 зауваження і бити його по щоках. Він, ОСОБА_6 , сказав потерпілій припинити це, а вона почала на нього кричати та покликала свого чоловіка ОСОБА_12 . Чоловік ОСОБА_10 став перебирати якісь прилади у своїй кімнаті, до якої він, ОСОБА_6 , стояв спиною, а тому він подумав, що чоловік потерпілої може шукати ніж. У зв`язку із цим він взяв з пакета свій ніж. У нього від страху все поплило і він лівою рукою з ножем відмахнувся від чоловіка ОСОБА_10 , який був у нього за спиною, та від самої ОСОБА_10 , яка бігла на нього, а потім йому хтось дав стільцем по голові і він втратив свідомість. Ножа у потерпілої він не бачив. Далі він отямився вже сидячи, ніж був у нього в руці. Він відразу запропонував потерпілим домовитися, але вони не захотіли, після чого він пішов додому. Він розумів, що наніс потерпілим ножові поранення, але лікарів їм не викликав. Він не казав, що поріже когось як свиней. Він не бачив куди наносить удари.
Прокурор під час судових дебатів вказав, що він просить визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Захисник під час судових дебатів вказав, що на його думку, досліджені у справі докази свідчать про те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України. Крім того, якщо в діях обвинуваченого і наявний замах на вчинення умисного вбивства, то такий замах є незакінченим.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3.1. Показання свідків та потерпілих

3.1.1. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що він з дружиною та дитиною проживав в АДРЕСА_3 , в кімнаті гуртожитку. Вони проживали на 4 поверсі, а ОСОБА_6 проживав на 1 поверсі. Він перетинався з ОСОБА_6 до подій, які описані в обвинувальному акті, лише два рази, без конфліктів, він лише робив ОСОБА_6 зауваження щодо недопустимості вимагання у інших людей купити йому випивку.
21 числа 2020 року, в якому місяці він вже не пам`ятає, він, його дружина та дитина відпочивали у себе в кімнаті, де вони жили на протязі півтора року до цього. Вони почули сильний стук, гам, нецензурну лайку, після чого він вийшов з кімнати у коридор, де побачив ОСОБА_6 з другом. Друг ОСОБА_6 мовчав, а між ОСОБА_6 та ним, ОСОБА_8 , почалася словесна перепалка, оскільки він, ОСОБА_8 , зробив ОСОБА_6 зауваження з приводу шуму. Він був одягнутий в голубі шорти, а ОСОБА_6 був одягнутий в штани та вітровку. ОСОБА_6 , який знаходився на відстані простягнутої руки, підійшов до нього і між ними почалася штовханина, при цьому він схопив ОСОБА_6 за ліву руку, а праву руку схопити не зміг. Далі в коридор вийшла його, ОСОБА_8 , жінка, яка сказала: «В нього ніж», а ОСОБА_6 побачивши жінку сказав: «О, ще і ти тут, як свиней переріжу». Жінка стала за його, ОСОБА_8 , спиною, спробувала відштовхнути його від ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 наніс жінці правою рукою удар ножем, після чого жінка крикнула: «Мене зарізали», та побігла. Далі ОСОБА_6 вдарив його, ОСОБА_8 , в ліву частину спини і щось тепле потекло по спині, після чого він відштовхнув ОСОБА_6 та побачив як в його руці блищить лезо. В цей час зі стільцем підбіг сусід ОСОБА_13 і вдарив ОСОБА_6 стільцем по правій руці, а далі сусід притиснув ОСОБА_6 стільцем до стіни та заблокував його рухи. ОСОБА_6 вивернувся та пішов, крикнувши: «Мені нічого за це не буде, у мене є довідка». Поруч з місцем вищенаведеної події були також сусідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . 
Він вважає, що ОСОБА_6 хотів вбити його та дружину. Ніж у ОСОБА_6 був кухонний. Дружина йому після цих подій розказала, що раніше у неї були конфлікти з ОСОБА_6 з приводу засмічення коридору та двері в їх кімнату. Дружина також сказала, що на другий день після цих подій вона бачила ОСОБА_6 в гуртожитку, де він сказав: «О, ти ще жива? Я ж тебе доріжу як кабана.» Свідком інших скандалів за участю ОСОБА_6 він не був, але бачив як ОСОБА_6 на вулиці спонукав інших людей купити йому випивку.
3.1.2. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що станом на 21.05.2020 вона з чоловіком проживала в АДРЕСА_4 або 149, точно вона вже не пам`ятає. Вона проживала на 4 поверсі, а ОСОБА_6 проживав в тому ж будинку на 1 поверсі. Приблизно за один місяць перед подіями 21.05.2020 навпроти кімнати, де вона проживала з чоловіком, заселився новий мешканець, з яким товаришував ОСОБА_6 , внаслідок чого ОСОБА_6 майже кожного дня ходив до цього мешканця. Протягом двох тижнів до подій 21.05.2020 між нею та ОСОБА_6 тривав конфлікт, оскільки вона робила ОСОБА_6 зауваження з приводу шуму на поверсі, розкиданих недопалків тощо, а ОСОБА_6 та його товариш обливали двері в її кімнату алкоголем. При цьому, ОСОБА_6 одного разу сказав на кухні: «Чого ти нам заважаєш, що тобі постійно не так? Якщо ти ще будеш до нас лізти чи чіпати мого друга, то я тебе приб`ю». Іншого разу ОСОБА_6 сказав їй у коридорі: «Ти довго ще будеш чіплятися? Тебе вже вбити пора». Вона сприймала це як реальні погрози. 
21.05.2020 близько 18-20 год. вона з чоловіком та дитиною відпочивала вдома, коли вони почули галас, матюки, а потім і стукіт у двері. Її чоловік вийшов у коридор на поверсі, почав просити ОСОБА_6 вести себе тихіше. Вона вийшла у коридор приблизно через хвилину після свого чоловіка та побачила свого чоловіка в метрі від двері спиною до себе, при цьому її чоловік тримав та обіймав (стримував) ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 стояв обличчям до неї, тримав у правій руці ніж з чорною ручкою та кричав: «Я вас поріжу як собак» (чи «як свиней», точно вона не пам`ятає). Вона підбігла та хотіла відштовхнути ОСОБА_6 від чоловіка, а в цей час ОСОБА_6 вдарив її ножем в спину, після чого вона вивернулася та побігла на сходи нагору. Вона краєм ока бачила, що товариш ОСОБА_6 в цей час стояв осторонь, участі в бійці не приймав. Від ОСОБА_6 було чути запах алкоголю. Вона вважає, що ОСОБА_6 добив би її саму та її чоловіка, якщо б вона не вирвалася та якщо б сусід ОСОБА_16 чи ОСОБА_16 (точно прізвище вона не пам`ятає) не притиснув ОСОБА_6 до стінки. Очевидцями події були також сусіди ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , прізвища якої вона не пам`ятає.
Через 7-10 хвилин вона спустилася на свій поверх та побачила у свого чоловіка з лівого плеча (лопатки) кров. Її чоловік при цьому був одягнутий лише у шорти. Ще на поверсі було багато сусідів, а ОСОБА_6 вже не було. В лікарні їй поставили діагноз «ножове поранення». На наступний день близько 4 ранку вона йшла в туалет на своєму поверсі та зустріла ОСОБА_6 , який сказав їй: «Так ти жива, я тебе доріжу».
3.1.3. ОСОБА_17 під час допиту в якості свідка в судовому засіданні пояснила, що вона з 2007 року проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Іноді на поверх, на якому вона жила, приходив ОСОБА_6 до кімнати 149 до свого товариша ОСОБА_11 для вживання спиртних напоїв. Зі слів потерпілої ОСОБА_10 їй відомо, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 тривав конфлікт, оскільки потерпіла казала йому, щоб він не приходив на поверх, а він лаявся на потерпілу. 21.05.2020 близько 18-00 год. вона, ОСОБА_19 , сиділа у коридорі на поверсі та пила каву з ОСОБА_20 . Вона почала кричати на ОСОБА_6 щоб він йшов з поверху, а він з розмаху вдарив по двері кімнати 148, де жили потерпілі. Після цього, з кімнати 148 вийшов потерпілий ОСОБА_12 і попросив ОСОБА_6 покинути коридор, а далі між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 почалася штовханина. Далі з кімнати 148 вискочила ОСОБА_10 на почала проганяти ОСОБА_6 і намагалася розняти ОСОБА_12 та ОСОБА_6 . Далі у ОСОБА_6 ніби з рукава з`явився в руці ніж і ОСОБА_6 сказав потерпілим: «Я вас поріжу як свиней». Вона бачила замах ОСОБА_6 ножем, але моменту ударів ножем не бачила. Вона бачила, що ОСОБА_12 був порізаний з правого боку, у нього була кров, а ОСОБА_10 була порізана в районі спини. Ніж їй здався великим. Сусід ОСОБА_21 притиснув ОСОБА_6 стільцем, а інакше ОСОБА_6 сильніше порізав би потерпілих. ОСОБА_21 ногою вибив ніж з руки ОСОБА_6 і ОСОБА_6 втік. Вона викликала швидку медичну допомогу. Станом на сьогодні їй відомо, що ОСОБА_22 , до якого ходив у гості обвинувачений, помер. ОСОБА_21 воює, ОСОБА_23 помер внаслідок хвороби.
ОСОБА_24 під час допиту в якості свідка в судовому засіданні пояснила, що вона проживає у кімнаті 133 на четвертому поверсі будинку по АДРЕСА_3 , а раніше на цьому ж поверсі у кімнаті 148 проживали потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . 21.05.2020 вона була у коридорі на четвертому поверсі вказаного будинку, пила каву зі своїм братом та ОСОБА_25 . На поверх піднялись ОСОБА_26 та ОСОБА_22 , з ними можливо ще був ОСОБА_27 , але точно вона не пам`ятає. Ці особи йшли у кімнату ОСОБА_28 . Вона та ОСОБА_17 почали робити зауваження цим особам щодо їх поведінки, а ОСОБА_6 у відповідь почав сперечатися, виражатися нецензруно та навідмаш вдарив по дверях кімнати, де проживали потерпілі. З кімнати вийшов потерпілий ОСОБА_12 , запитав що трапилося, після чого між ОСОБА_12 та ОСОБА_29 почалася штовханина. Майже відразу з кімнати вийшла потерпіла ОСОБА_10 та намагалася відтягнути ОСОБА_12 від ОСОБА_30 . Хтось, або ОСОБА_31 або ОСОБА_10 , крикнули, що «у нього ніж», а вона, ОСОБА_24 , побачила як ОСОБА_32 витягнув з рукава ніж та пішла до своєї кімнати. Вона почула, що ОСОБА_32 при появі ОСОБА_10 сказав: «І ти тут», а потім ще крикнув «Я вас поріжу як свиней». Вона не бачила моменту ударів ножом, але побачила як ОСОБА_21 придавив ОСОБА_33 стільцем до стіни, при цьому ОСОБА_32 намагався вирватися, а далі втік. Вона побачила, що у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 зі спини іде кров. Вона думає, що ОСОБА_32 був у стані сп`яніння. Їй також відомо, що між ОСОБА_34 та потерпілою ОСОБА_10 ще до цієї події існував конфлікт з приводу правил поведінки на поверсі. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_22 та ОСОБА_27 померли.
3.1.4. Судом було прослухано аудіозапис допиту свідка ОСОБА_35 , який відбувся в рамках розгляду цієї справи у іншому складі суду 15.02.2021. При цьому, суд врахував правову позицію Верховного Суду у постанові від 14 січня 2025 року у справі № 335/10825/16, згідно з якою положення «суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання» (перше речення частини 4 статті 95 КПК), не може тлумачитися як безумовна заборона використання показань, які особа давала перед іншим складом суду у тій же справі, однак такі показання мають використовуватися обережно, а неможливість піддати відсутню під час судового розгляду особу перехресному допиту має враховуватися судом при оцінці достовірності її показань та їх значення в сукупності з іншими доказами.
Для оцінки допустимості показань відсутнього свідка ОСОБА_36 суд встановив, що існували поважні причини для неявки свідка та, відповідно, для прийняття показань недопитаного відсутнього свідка як доказів, оскільки свідок неодноразово викликався в судові засідання судовими повістками, які поверталися з позначкою «адресат відсутній», і судом було встановлено, що вказаний свідок проходив військову службу, проте у грудні 2024 року самовільно залишив військову частину та згідно з рапортом працівника органу поліції відсутній за зареєстрованим місцем проживання. Суд також зауважує, що в даному випадку показання відсутнього свідка ОСОБА_36 не є єдиною підставою для засудження обвинуваченого, проте в сукупності з іншими показаннями становлять доказову цінність. Важливим також є те, що сторона захисту (захисник та обвинувачений) не заперечувала проти прослуховування аудіозапису допиту свідка, а під час допиту свідка 15.02.2021 захисник ОСОБА_6 провів перехресний допит свідка.
Під час допиту в якості свідка у іншому складі суду ОСОБА_37 пояснив, що в 2020 році, точну дату він не пам`ятає, він знаходився на 4 поверсі будинку АДРЕСА_3 приблизно в 15 метрах від кімнати потерпілої ОСОБА_10 . На поверх напідпитку зайшов ОСОБА_6 та його товариш ОСОБА_11 , який нещодавно заселився. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 стояли у коридорі, ОСОБА_11 почав відкривати двері у свою кімнату, вони з ОСОБА_6 голосно спілкувалися, нецензурно лаялися. З кімнати вийшла потерпіла ОСОБА_10 та почала робити зауваження, щоб ОСОБА_6 був тихіше, адже у неї спить дитина. ОСОБА_6 почав ображати ОСОБА_10 , а потім вийшов інший потерпілий ОСОБА_12 та почав робити зауваження. Почалася штовханина між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , потім він почув чиїсь слова «у нього ніж», і тоді він, ОСОБА_38 , встав та побіг до ОСОБА_12 , взяв стілець та вдарив по руці ОСОБА_6 . При цьому, у ОСОБА_6 був ніж у правій руці за спиною ОСОБА_12 . Внаслідок цього ОСОБА_6 опустив ніж, проте продовжував тримати ніж у руці. Він почав кричати ОСОБА_6 : «Викинь ніж», а інші люди почали кричати, що ОСОБА_6 порізав ОСОБА_12 . Він розвернувся подивитися що з ОСОБА_12 , а в цей час ОСОБА_6 вискочив на сходову клітку з ножем. Він пам`ятає, що ОСОБА_6 кричав: «Я вас тут всіх порішаю», але точних слів він вже не пам`ятає. Якщо б він не вибив ніж у ОСОБА_6 , то на його думку все було б погано, оскільки ОСОБА_6 був агресивний та продовжив би наносити удари ножем. Під час цих подій ОСОБА_6 стояв у куті, а ОСОБА_12 у 1,5 чи 2 метрах від ОСОБА_6 . Він, ОСОБА_38 , заважав стільцем ОСОБА_6 далі наносити удари ножем. Він думає, що ОСОБА_6 міг позбавити життя потерпілих, але трохи «не туди» попав ножем. Ніж був великий, з кухонного набору, десь близько 30 сантиметрів довжиною.
3.1.5. В судовому засіданні прокурор вказав, що він не заявляє для допиту інших свідків, окрім тих, показання яких наведені судом вище.
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні також не заявляли для допиту будь-яких інших свідків.

3.2. Речові докази, документи та висновки експертів

Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.05.2020, фототаблиці до протоколу огляду місця події, на 4 поверсі за адресою: АДРЕСА_3 , проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено марлеві тампони зі зразками бурої речовини, чоловічі шорти. 
21.05.2020 ОСОБА_6 склав та підписав заяву про добровільне надання дозволу працівникам поліції на огляд його квартири АДРЕСА_2 . Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що станом на 21.05.2020 ОСОБА_6 був єдиним власником цієї квартири.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.05.2020, фототаблиці протоколу огляду місця події, в квартирі АДРЕСА_2 проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено три ножі в дерев`яній підставці, чоловіча футболка з написом з капюшоном, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ключі від квартири.
Згідно з протоколом огляду предмету від 22.05.2020, старша слідча здійснила огляд предметів, вилучених в ході огляду кімнати АДРЕСА_2 , а саме: паспорту громадянина України на ім?я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_1 виданого 20.10.2016 Орджонікідзевським РВ у м. Харкові ГУ ДМСУ в Харківській області; паспорту громадянина України на ім?я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , виданого 16.03.2020 органом 6321; ножів в дерев?яній підставці, серед яких один ніж загальною довжиною 32 см, лезо 22 см, руків?я чорного кольору, зі слідами речовини бурого кольору; другий ніж загальною довжиною 29 см, лезо 17 см, руків?я чорного кольору; третій ніж загальною довжиною 18 см, лезо 7 см, руків?я чорного кольору; чоловічої футболки червоного кольору з написом «Boy І love my trouble love» з капюшоном та чоловічих шорт зі слідами речовини бурого кольору, вилучених в ході огляду четвертого поверху будинку за вищезазначеною адресою.
Згідно з протоколом огляду предмету від 01.06.2020, фототаблиці до протоколу огляду предмету, старша слідча здійснила огляд предмету, який добровільно був наданий потерпілою ОСОБА_9 , а саме футболки сірого кольору, в яку остання була вдягнута під час завдання їй 21.05.2020 ножового поранення. У протоколі вказано, що на задній поверхні футболки є велика вертикальна пляма бурого кольору з пошкодженням тканини в районі грудної клітини.
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 02.07.2020, фототаблиці до протоколу проведення слідчого експерименту, було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого ОСОБА_8 розповів та відтворив обставини події, що відбулися 21.05.2020 о 18 год. 30 хв. за адресою: вул. Миру, буд. 14, м. Харків, на 4 поверсі. При цьому, ОСОБА_8 під час слідчого експерименту вказав, що 21.05.2020 о 18 год. 30 хв. він, його дружина ОСОБА_9 та їхні діти знаходилися вдома, коли почули крики з коридору, він вийшов в коридор, де побачив ОСОБА_6 , якого попросив не кричати, на що ОСОБА_6 зреагував агресивно та кинувся на ОСОБА_8 з кулаками. Потерпілий ОСОБА_8 відштовхнув ОСОБА_6 від себе, а ОСОБА_6 став до ОСОБА_8 обличчям, повернутим лівим плечем. В цей час ОСОБА_6 з криками «Я вас всех завалю» завдав один удар ножем, який тримав у правій руці, в область спини потерпілого ОСОБА_8 під ліву лопатку. Як саме отримала ножове поранення потерпіла ОСОБА_39 він не бачив, але упевнено стверджує, що ОСОБА_39 отримала ножове поранення у спину під час намагання захистити його ОСОБА_6 , оскільки вона раніше за нього побачила в руці ОСОБА_6 ніж.
Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання фотознімками від 02.07.2020, потерпілим ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання ножів, був впізнаний ніж на фото № 2, яким 21.05.2020 ОСОБА_40 спричинив йому ножове поранення.
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 02.07.2020, фототаблиці до протоколу проведення слідчого експерименту, було проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_9 розповіла та відтворила обставини події, що відбулися 21.05.2020 о 18 год. 30 хв. за адресою: вул. Миру, буд. 14, м. Харків, на 4 поверсі. При цьому, ОСОБА_9 під час слідчого експерименту вказала, що 21.05.2020 о 18 год. 30 хв. вона, її чоловік ОСОБА_8 та їхні діти знаходилися вдома, коли почули крики з коридору, при ицьому її чоловік вийшов в коридор. Так, як крики не стихли, вона переживала за чоловіка і також вийшла в коридор, де побачила свого чоловіка та ОСОБА_6 . У правій руці ОСОБА_6 тримав ніж, а вона побачивши це підбігла до свого чоловіка та стала напроти ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_6 побачив її та з криками «Убью», утримуючи ніж у правій руці, завдав ОСОБА_9 один удар ножем з низу уверх в область спини з правового боку. Вона відчула як тече кров по спині та побігла. Як саме отримав ножове поранення ОСОБА_8 вона не бачила.
Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 02.07.2020, потерпілою ОСОБА_9 серед пред`явлених для впізнання ножів, був опізнаний ніж на фото № 1, яким 21.05.2020 ОСОБА_40 спричинив їй ножове поранення.
Згідно з протоколом огляду предмету від 14.07.2020, старший слідчий здійснив огляд предметів, вилучених в ході огляду місця події за адресою: вул. Миру, буд. 14, м. Харків, а саме змивів речовини бурого кольору, зразків крові, які добровільно надані ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_41 , а також диск з аудіозаписом викликів «102» та диск з відеозаписом від 21.05.2020 з відеореєстраторів поліцейських УПП в Харківській області. 
Згідно з висновком експерта № 09/1205-С/2020 від 24.06.2020 громадянин ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини зліва». Це ушкодження виникло від дії гострого предмета з колюче-ріжучими властивостями і могло бути отримано в строк не пізніше дати звернення в лікувальну установу. За ступенем тяжкості непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини зліва належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня.
Згідно з висновком експерта №09/1209-С/2020 від 24.06.2020 ОСОБА_9 знаходилася на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини справа». Це ушкодження виникло від дії гострого предмета з колюче-ріжучими властивостями і могло бути отримано в строк не пізніше дати звернення в лікувальну установу. За ступенем тяжкості непроникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини справа належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня.
Згідно з висновком експерта № 09/1453-С/2020 від 07.07.2020 обставини, на які посилався ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення йому тілесного ушкодження. При цьому, у дослідній частині висновку вказано, що згідно з показаннями ОСОБА_8 , які були надані під час слідчого експерименту, при завданні удару ножем ОСОБА_6 тримав ніж прямим хватом, гострим краєм леза унизу та завдав удар знизу вверх.
Згідно з висновком експерта №09/1454-С/2020 від 07.07.2020 обставини, на які посилалася ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення їй тілесного ушкодження. При цьому, у дослідній частині висновку вказано, що згідно з показаннями ОСОБА_9 , які були надані під час слідчого експерименту, ОСОБА_6 , утримуючи ніж у правій руці прямим хватом, завдав ОСОБА_9 один удар ножем знизу вверх в область спини з правого боку.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №14/442-С/20 від 24.06.2020 на футболці підозрюваного ОСОБА_6 знайдена кров людини, походження якої від потерпілої ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 не виключається.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №15-12/505-С/2020 від 04.07.2020 на клинку (об`єкт № 1) були виявлені сліди крові людини, однак через наявність на тому ж клинку крові тварини (свині), групова належність крові не встановлена.
Згідно з висновком експерта №17-13/88-МКС/20 від 07.07.2020 на футболці ОСОБА_9 є наскрізне колото-різане пошкодження розташоване на спинці зліва в середній третині. Вказане колото-різане пошкодження утворилося внаслідок однократної дії гострокінцевого, однобічно-гострого, плоского, типу клинка ножа, колюче-ріжучого предмета, з гострим лезом і обухом «П»-подібного поперечного перетину з помірно вираженими ребрами. Найбільша ширина зануреної частини цього предмету була не більше 3 см. Найбільш ймовірно це пошкодження було заподіяно клинком ножа № 1, представленого на експертизу. Пошкодження на футболці співпадає по локалізації з анатомічною ділянкою розташування колото-різаної рани на тілі ОСОБА_9 з урахуванням можливості зсуву футболки.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.06.2020 ОСОБА_9 серед наданих для впізнання за фотознімками осіб був впізнаний на фото № 3 ОСОБА_6 , як особа, яка завдала їй удар ножем 21.05.2020.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.06.2020 потерпілим ОСОБА_8 серед наданих для впізнання за фотознімками осіб був впізнаний на фото № 1 ОСОБА_6 , як особа, яка завдала йому удар ножем 21.05.2020.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 235 від 22.06.2020, ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної у стані ремісії. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 виявляв ознаки вищевказаного психічного розладу та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого стану не потребує застосування медичних заходів примусового характеру.

4. Мотиви зміни обвинувачення

Суд вважає за необхідне виключити з першого речення формулювання обвинувачення проти ОСОБА_6 словосполучення наступного змісту: «маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті декільком особам, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді смерті інших людей внаслідок своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, на ґрунті помсти внаслідок тривалих неприязних відносин, діючи умисно».
Така позиція суду пояснюється тим, що перше речення формулювання обвинувачення, яке викладено в обвинувальному акті, стосується того, що ОСОБА_6 взяв за місцем свого мешкання ніж та вийшов до коридору вже маючи умисел на заподіяння смерті двом особам. Разом з тим, наявні у справі документи та показання свідків не підтверджують, що вже в той час, коли обвинувачений взяв за місцем свого мешкання ніж та вийшов до коридору, у нього виник умисел на протиправне заподіяння смерті декільком особам. Суд вважає, що такий умисел виник у ОСОБА_6 після початку конфлікту з потерпілими, які вийшли у коридор будинку внаслідок шуму, спричиненого ОСОБА_6 .
Вищенаведене словосполучення щодо умислу обвинуваченого слід застосувати після слів «побачивши ОСОБА_9 , публічно почав у бік присутніх виражати намір заподіяння смерті», оскільки зі змісту показань свідків та потерпілих видно, що умисел ОСОБА_6 на протиправне заподіяння смерті декільком особам виник після того, як обидва потерпілих вийшли у коридор будинку зі своєї кімнати і ОСОБА_6 почав у бік потерпілих виражати намір заподіяння смерті.
Також у першому реченні формулювання обвинувачення проти ОСОБА_6 слід змінити слова «даного поверху» на слова «4-го поверху», оскільки ОСОБА_6 поводив себе зухвало та вийшов з ножем до коридору не на тому поверсі, де розміщується його квартира, а на четвертому поверсі, де розміщувалася квартира (кімната) потерпілих.
Стосовно посилань у обвинувальному акті на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин «на ґрунті тривалих неприязних відносин» суд зазначає, що показаннями потерпілих та свідків підтверджується факт тривалих неприязних відносин лише між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 . Отже, суд вважає за необхідне уточнити у вироку, що злочин був вчинений ОСОБА_6 на ґрунті тривалих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_9 .
Щодо публічних висловлювань ОСОБА_6 намірів заподіяння смерті суд зазначає, що в обвинувальному акті такі висловлювання ОСОБА_6 згадуються двічі – коли він дістав ніж під час початку конфлікту з потерпілим ОСОБА_8 , а також коли він пізніше побачив потерпілу ОСОБА_9 . Разом з тим, згідно з показаннями свідків та потерпілих такі наміри виражалися обвинуваченим лише один раз та вже після того, як обидва потерпілих з`явилися у коридорі будинку. У зв`язку із цим, слід виключити з формулювання обвинувачення словосполучення «публічно виражаючи намір заподіяння смерті» перед словами «дістав ніж». Проте, у формулюванні обвинувачення слід залишити підтверджені показаннями свідків та потерпілих твердження про те, що після того, як ОСОБА_6 дістав ніж, він «побачивши ОСОБА_9 , публічно почав у бік присутніх виражати намір заподіяння смерті».
Зміна вищенаведених частин обвинувачення не погіршує становища обвинуваченого та не впливає на кваліфікацію його дій.

5. Норми Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за вищевказані діяння обвинуваченого, а також оцінка аргументів сторони захисту

Наведені у розділі 1 мотивувальної частини цього вироку дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за нормами ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України як незакінчений замах на умисне вбивство двох осіб.
Суд враховує, що згідно зі статтею 15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.
За змістом ч. 2 ст. 24 КК прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2023 року у справі № 670/698/21 вказав, що під час кваліфікації злочинів проти життя і здоров`я особи питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Залежно від характеру передбачення суспільно небезпечних наслідків виділяють умисел конкретизований і неконкретизований. Конкретизований умисел - це умисел, за якого особа передбачає конкретний характер суспільно небезпечних наслідків свого діяння, а неконкретизований - за якого особа передбачає можливість настання альтернативних суспільно небезпечних наслідків. Дії винуватого кваліфікуються як замах лише за наявності конкретизованого (визначеного) умислу.
Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією та становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, за наявності цілі досягнення суспільно - небезпечного результату.
В даному випадку про наявність у ОСОБА_6 прямого умислу на вбивство двох осіб в сукупності свідчать такі обставини:
- спосіб нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим шляхом завдання ударів ножем;
- знаряддя злочину у виді ножа з лезом довжиною 22 см;
- кількість та локалізація ударів ножем – два послідовних швидких удари двом потерпілим, при цьому потерпілому ОСОБА_8 в ліву частину спини, в районі розташування життєво важливого органу серця, а потерпілій ОСОБА_9 у середню третину правої частини спини, де розташована права легеня;
- рішучість і динамічність дій обвинуваченого, який дістав ніж та почав наносити удари потерпілим за відсутності обставин, які свідчили б про будь-яку реальну загрозу життю чи здоров`ю обвинуваченого;
- наявність тривалого конфлікту між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_9 з приводу того, що ОСОБА_9 робила обвинуваченому зауваження щодо його поведінки;
- поведінка обвинуваченого безпосередньо перед вчиненням протиправних дій, коли обвинувачений спочатку зухвало поводився та умисно вдарив у двері потерпілих, а після того як потерпілі вийшли з кімнати, обвинувачений публічно виразив намір заподіяння їм смерті, сказавши, що він поріже їх «як свиней»;
- припинення злочинних дій обвинуваченого внаслідок втручання сторонньої особи та втечі потерпілої ОСОБА_9 , що позбавило обвинуваченого фізичної можливості довести свій злочинний умисел до кінця;
- поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, який у присутності свідків не надав та навіть не спробував надати потерпілим будь-якої допомоги, не викликав швидку медичну допомогу, втік з місця вчинення злочину.
Той факт, що в результаті злочинних дій засудженого, потерпілим були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за обставин цього кримінального провадження не спростовує того, що ОСОБА_6 діяв з прямим умислом на заподіяння смерті потерпілим. Такий ступінь тілесних ушкоджень потерпілих є результатом не доведення злочинного умислу ОСОБА_6 до кінця з причин, що не залежали від його волі.
У підсумку колегія суддів зазначає, що частина 2 ст. 17 КПК України передбачає, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. На переконання колегії суддів, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано. За допомогою належних, допустимих та достовірних доказів можливо дійти висновку про те, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
При цьому, суд вважає, що стороною обвинувачення помилково кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 КК України як закінчений замах на вчинення злочину. В даному випадку замах на вчинення злочину є незакінченим, оскільки ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, а саме внаслідок перешкоджання йому з боку іншої особи та внаслідок втечі потерпілої ОСОБА_9 , не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 КК України як незакінчений замах на вчинення злочину
Стосовно наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 ознак хуліганства суд зазначає, що згідно з постановою Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі № 761/22668/19 обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи. Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
В даному випадку ОСОБА_6 вчиняв насильницькі дії щодо потерпілих не з мотивів явної неповаги до суспільства, а з мотивів завдати шкоди двом конкретно визначеним потерпілим у зв`язку з наявністю у обвинуваченого тривалого конфлікту з потерпілою ОСОБА_9 . Крім того, відсутні докази на користь того, що ніж, який взяв з собою ОСОБА_6 , був ним заздалегідь заготовлений саме для нанесення тілесних ушкоджень. Суд повторює, що умисел на вбивство двох осіб виник у обвинуваченого не в той момент, коли він взяв ніж зі своєї кімнати, а в той момент коли він побачив потерпілих у коридорі четвертого поверху. Тобто, у діях ОСОБА_6 був відсутній склад хуліганства.
Про наявність у ОСОБА_6 мотиву завдати шкоди двом конкретно визначеним потерпілим свідчить те, що згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_24 , після виходу потерпілої ОСОБА_9 у коридор обвинувачений ОСОБА_6 сказав: “І ти тут”, тобто впізнав потерпілу, після чого висловив погрозу порізати потерпілих «як свиней» та почав завдавати удари ножем.
Щодо версії обвинуваченого про те, що «потерпіла ОСОБА_10 вийшла та почала робити ОСОБА_11 зауваження і бити його по щоках», вже після цього «покликала свого чоловіка ОСОБА_12 », а потім «чоловік ОСОБА_10 став перебирати якісь прилади у своїй кімнаті, до якої він, ОСОБА_6 , стояв спиною, а тому він подумав, що чоловік потерпілої може шукати ніж», внаслідок чого ОСОБА_6 «лівою рукою з ножем відмахнувся від чоловіка ОСОБА_10 , який був у нього за спиною, та від самої ОСОБА_10 , яка бігла на нього», то ця версія не підтверджується достовірними та достатніми доказами. Навпаки, потерпілі в суді та під час проведення слідчих експериментів вказували, що ОСОБА_6 тримав ніж у правій руці, при цьому ані потерпілі, ані свідки не підтвердили, що ОСОБА_9 бігла на ОСОБА_6 та що потерпілий ОСОБА_8 вийшов з кімнати у коридор після ОСОБА_9 та знаходився у ОСОБА_6 за спиною. 
Крім того, є вкрай сумнівною можливість ОСОБА_6 нанести ОСОБА_8 удар ножем у спину, якщо ОСОБА_8 в момент удару стояв за спиною ОСОБА_6 . Вказаний ОСОБА_6 у своїх показаннях механізм нанесення ударів ножем потерпілим спростовується висновками експертів, згідно з якими обставини, на які посилалися потерпілі в ході проведення слідчих експериментів, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення їм тілесних ушкоджень шляхом нанесення ОСОБА_6 знизу вверх ударів ножем, який він тримав у правій руці прямим хватом, гострим краєм леза униз.
Згідно з висновком експерта №09/1454-С/2020 від 07.07.2020 обставини, на які посилалася ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення їй тілесного ушкодження. При цьому, у дослідній частині висновку вказано, що згідно з показаннями ОСОБА_9 , які були надані під час слідчого експерименту, ОСОБА_6 , утримуючи ніж у правій руці прямим хватом, завдав ОСОБА_9 один удар ножем знизу вверх в область спини з правого боку.

Показання свідка ОСОБА_36 про те, що першою у коридор вийшла потерпіла ОСОБА_9 , суперечать показанням обох потерпілих та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_24 . Суд вважає показання свідка ОСОБА_36 в цій частині недостовірними.
Також жодними доказами не підтверджується версія обвинуваченого про те, що він відразу після вчинення протиправних дій запропонував потерпілим домовитися. Жоден зі свідків чи потерпілих не вказував на такі обставини.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стану алкогольного сп`яніння. 

7. Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65-68 КК України, враховує наступне:
- ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, який не визнав вину у вчиненні інкримінованого правопорушення;
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином;
- форму вини, яка виражається у прямому умислі;
- мотив і мету вчинення правопорушення, які виражаються у тривалих неприязних відносинах з потерпілою та використанні ножа з метою вбивства двох осіб; 
- стадію вчинення правопорушення, яке було перервано на стадії незакінченого замаху внаслідок втручання сторонньої особи у дії ОСОБА_6 та внаслідок втечі потерпілої ОСОБА_9 ;
- характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, у виді легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у двох потерпілих;
- те, що кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі, обвинуваченого;
- особу обвинуваченого, стосовно якого відсутні відомості про працевлаштування на час вчинення правопорушення, який має постійне місце проживання, досяг віку 47 років, не має на утриманні дітей або інших осіб, під наглядом або на обліку лікаря-нарколога не перебуває, перебував під наглядом лікаря-психіатра, має інвалідність ІІ групи, немає незнятих чи непогашених судимостей, страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної у стані ремісії, проте відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 
На підставі ч. 2 ст. 20 КК України суд також окремо враховує, що згідно з висновком експерта обвинувачений в період часу, якому відповідає правопорушення, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, проте відповідно до свого стану не потребує застосування медичних заходів примусового характеру.
Суд також враховує, що згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 68 КК України при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.
За вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 110, 111, 111-1, 112, 113, кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених статтями 437-439, частиною першою статті 442 та статтями 442-1 і 443 цього Кодексу.
На підставі викладених норм та обставин, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, передбачений санкцією п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. 
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

8. Рішення щодо інших процесуальних питань.

Цивільний позов під час розгляду цієї справи заявлений не був. Судові витрати у справі відсутні. Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід залишити без змін до набрання вироком законної сили з метою запобігання ризикам ухилення обвинуваченого від виконання вироку або ухилення від явки до суду, якщо вирок буде оскаржено. При цьому, суд на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не вважає за необхідне визначати обвинуваченому розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу, оскільки після ухвалення цього обвинувального вироку з призначенням покарання у виді тривалого строку позбавлення волі, суттєво підвищився ризик ухилення обвинуваченого від виконання вироку та ризик ухилення обвинуваченого від суду в разі апеляційного оскарження вироку.
Строк відбування покарання згідно зі ст. 17 КПК України слід рахувати з дня набрання вироком законної сили, проте у строк покарання слід зарахувати час перебування обвинуваченого під вартою з дня взяття його під варту 27.05.2020.
На підставі статті 174 КПК України слід скасувати арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді на майно, що було вилучено під час проведення огляду місця події.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 період його перебування під вартою з 27.05.2020 до дня набрання цим вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.
Скасувати арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 21.05.2020, який був накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевсього (нині – Індустріального) районного суду м. Харкова від 28.05.2020, а саме арешт на таке майно: ножі в дерев`яній підставці, серед яких один ніж загальною довжиною 32 см, лезо 22 см, руків`я чорного кольору, зі слідами речовини бурого кольору; ніж загальною довжиною 29 см, лезо 17 см, руків`я чорного кольору; ніж загальною довжиною 18 см, лезо 7 см, чорного кольору; чоловічу футболку червоного кольору з написом «Boy I love my trouble love» та капюшоном; чоловічі шорти зі слідами речовини бурого кольору.
Речові докази: 
- футболку сірого кольору з написом червоним кольором «AWESOME SINCE FOREVER», ножі в дерев`яній підставці, серед яких один ніж загальною довжиною 32 см, лезо 22 см, руків`я чорного кольору, зі слідами речовини бурого кольору; другий ніж загальною довжиною 29 см, лезо 17 см, руків`я чорного кольору; третій ніж загальною довжиною 18 см, лезо 7 см, чорного кольору; чоловіча футболка червоного кольору з написом «Boy I love my trouble love» з капюшоном; чоловічі шорти зі слідами речовини бурого кольору – знищити;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданий 20.10.2016 Орджонікідзевським РВ у м. Харкові ГУ ДМС в Харківській області, а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , виданий 16.03.2020 органом № 6321 – повернути ОСОБА_6 .
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому про наявність у нього права подати клопотання про помилування, права ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, права заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Судді ОСОБА_42 

ОСОБА_43 

ОСОБА_44